ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 лютого 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/517/20
Головуючий у першій інстанції - Березовський О. Д.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/33/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Губар В.С., Онищенко О.І.
секретар: Поклад Д.В.

сторони: 
позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"
відповідач ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Березовського О.Д. від 13 серпня 2020 року, місце ухвалення рішення м.Городня, повний текст рішення складено 18 серпня 2020 року, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

                           В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.08.2010 року, станом на 12.03.2020 року, у розмірі 91 473 грн. 64 коп. Вимоги заявленого позову Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" обґрунтовувало тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулась до позивача, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.08.2010 року. Також 10.08.2010 року ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Позивач вказує, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, який зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16 000 грн. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених укладеним договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, як стверджує позивач, у порушення умов укладеного кредитного договору, відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Позивач вказує, що у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, ОСОБА_1 станом на 12.03.2020 року має заборгованість у сумі 91 473 грн. 64 коп., яка складається із наступного: 53 892 грн. 28 коп. - заборгованість за тілом кредиту,  в  т.ч.:  0,00 грн.  -  заборгованість  за  поточним  тілом  кредиту; 53 892 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 20 388 грн. 09 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно статті 625 ЦК України; 12 361 грн. 19 коп. - нарахована пеня; а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4 332 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 102 грн.  

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.08.2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.08.2010 року в розмірі 78 494 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53 892 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно статті 625 ЦК України, в розмірі 20 388 грн. 09 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 3 714 грн. 02 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 786 грн. 70 коп. сплаченого позивачем судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 13.08.2020 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" відмовити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 13.08.2020 року є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що відповідач не підписувала Умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, які додані позивачем до позовної заяви, і за даних обставин, вони не є частиною кредитного договору, і не можуть бути прийняті судом до уваги. Доводи апеляційної скарги стверджують, що кредитний ліміт було встановлено в розмірі 3 000 грн., при цьому, у позовній заяві кредитний ліміт кредитної картки зазначено - 16 000 грн., і позивач безпідставно просить стягнути тіло кредиту в сумі 53 832 грн. 28 коп., - суму, яка значно перевищує розмір кредитного ліміту. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач до кредитної картки ніколи не підключала послугу "Миттєва розстрочка", та не користувалась даною послугою. Доводи апеляційної скарги зазначають, що виписка з банківського рахунку, довідка про видачу картки, довідка про зміну умов кредитування, не містять в собі необхідних реквізитів документів. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з 01.09.2014 року позивачем безпідставно, в односторонньому порядку, було підвищено процентну ставку з 30% до 34,8%, а в подальшому, до 43,2%. При цьому, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачена можливість зміни тарифів, відповідач ОСОБА_1 не підписувала. Доводи апеляційної скарги вказують, що твердження позивача, з якими погодився суд першої інстанції, відносно того, що при оформленні у 2010 році картки відповідач пройшла ідентифікацію у ПАТ КБ "ПриватБанк", отримала кредитну картку та активно нею користувалась, що свідчить про існування договірних правовідносин, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини не підтверджують факту укладення між сторонами спору кредитного договору у письмовій формі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач ОСОБА_1 : ніколи в своєму житті не працювала; зверталася до лікарів-психіатрів диспансерного відділення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні з 17.06.1981 року, одноразово перебувала на стаціонарному обстеженні з 16.12.1987 року по 25.12.1987 року із відповідним діагнозом; з дитинства перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з 1981 року, є особою із інвалідністю другої групи, безтерміново. Доводи апеляційної скарги стверджують, що мати відповідача - ОСОБА_2 , перебуває на обліку, як одержувач допомоги на догляд за особою з інвалідністю 1 чи 2 групи, внаслідок психічного розладу та проживає разом з ОСОБА_1 , відповідач перебуває на обліку та отримує державну допомогу, яка надається особам з інвалідністю. Доводи апеляційної скарги вказують, що дані обставини суду необхідно враховувати при вирішенні даного спору по суті. 
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 13.08.2020 року.   
   
У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Веремій Т.М. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.   

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Рожко С.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 13.08.2020 року.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.281), в судове засідання апеляційного суду не з`явилась.  Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 10.08.2010 року ОСОБА_1 звернулась до позивача, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.28). У вказаній Анкеті - заяві ОСОБА_1 зазначила про бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка ''Універсальна'' - 3 000 грн., також просила надати їй платіжну картку кредитка ''Універсальна'' та пенсійну картку. У Анкеті - заяві вказано, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Також ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. В Анкеті-заяві відповідач зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПАТ КБ "ПриватБанк" www.privatbank.ua.

10.08.2010 року відповідачем ОСОБА_1 також було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки ''Універсальна, 55 днів пільгового періоду'', в якій зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом - 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів; розмір комісії (а.с.29). Підписуючи вказану довідку, ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з фінансовими умовами надання платіжної картки "Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. 

21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк") (а.с.63-64).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с.5-17) вбачається, що станом 12.03.2020 року заборгованість ОСОБА_1 становить 91 473 грн. 64 коп., яка складається із наступного: 53 892 грн. 28 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 53 892 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 20 388 грн. 09 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно статті 625 ЦК України; 12 361 грн. 19 коп. - нарахована пеня; а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4 332 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.08.2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.08.2010 року в розмірі 78 494 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53 892 грн. 28 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно статті 625 ЦК України, в розмірі 20 388 грн. 09 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 3 714 грн. 02 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 786 грн. 70 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.08.2020 року, частково задовольняючи позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на те, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та укладеному договорі. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею в розмірі 12 361 грн. 19 коп., суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог позову про стягнення з відповідача на користь позивача пені, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених статтею 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. При цьому, судом першої інстанції прийнято до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. 

За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з неповерненням відповідачем грошових коштів у належному розмірі, стягненню на користь позивача підлягають: заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками, а також штрафи (фіксована частина, процентна складова). Суд першої інстанції зазначив, що підлягає коригуванню сума штрафу (процентна складова), яка становить 3 714 грн. 02 коп., а фіксована частина штрафу залишається незмінною.          

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що відповідач не підписувала Умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, які додані позивачем до позовної заяви, і за даних обставин, вони не є частиною кредитного договору, і не можуть бути прийняті судом до уваги. Доводи апеляційної скарги стверджують, що кредитний ліміт було встановлено в розмірі 3 000 грн., при цьому, у позовній заяві кредитний ліміт кредитної картки зазначено - 16 000 грн., і позивач безпідставно просить стягнути тіло кредиту в сумі 53 832 грн. 28 коп., - суму, яка значно перевищує розмір кредитного ліміту. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач до кредитної картки ніколи не підключала послугу "Миттєва розстрочка", та не користувалась даною послугою. Доводи апеляційної скарги зазначають, що виписка з банківського рахунку, довідка про видачу картки, довідка про зміну умов кредитування, не містять в собі необхідних реквізитів документів. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з 01.09.2014 року позивачем безпідставно, в односторонньому порядку, було підвищено процентну ставку з 30% до 34,8%, а в подальшому, до 43,2%. При цьому, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачена можливість зміни тарифів, відповідач ОСОБА_1 не підписувала. Доводи апеляційної скарги вказують, що твердження позивача, з якими погодився суд першої інстанції, відносно того, що при оформленні у 2010 році картки відповідач пройшла ідентифікацію у ПАТ КБ "ПриватБанк", отримала кредитну картку та активно нею користувалась, що свідчить про існування договірних правовідносин, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини не підтверджують факту укладення між сторонами спору кредитного договору у письмовій формі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач ОСОБА_1 : ніколи в своєму житті не працювала; зверталася до лікарів-психіатрів диспансерного відділення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні з 17.06.1981 року, одноразово перебувала на стаціонарному обстеженні з 16.12.1987 року по 25.12.1987 року із відповідним діагнозом; з дитинства перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з 1981 року, є особою із інвалідністю другої групи, безтерміново. Доводи апеляційної скарги стверджують, що мати відповідача - ОСОБА_2 , перебуває на обліку, як одержувач допомоги на догляд за особою з інвалідністю 1 чи 2 групи, внаслідок психічного розладу та проживає разом з ОСОБА_1 , відповідач перебуває на обліку та отримує державну допомогу, яка надається особам з інвалідністю.  

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. 
З врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, апеляційний суд дійшов наступного висновку.  

Відповідно до приписів ч.1 статті 526 ЦК України, яка регламентує загальні умови виконання зобов`язання, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших  актів  цивільного  законодавства,  а  за  відсутності  таких  умов  та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ч.1,ч.2 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 10.08.2010 року ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.28), а також довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", в якій зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом - 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів; розмір комісії (а.с.29). Підписуючи вказану довідку, ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з фінансовими умовами надання платіжної картки "Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.

Приймаючи до уваги наведене, судом встановлено, що сторонами даного спору при укладенні кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору. 

Як вбачається з матеріалів справи, після укладення вказаного договору між сторонами спору фактичне користування відповідачем кредитними коштами почалось з 11.08.2010 року, що підтверджується випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача, зокрема, по картці № НОМЕР_1 (а.с.18-25). 

Згідно довідки позивача (а.с.27), між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття: 10.08.2010, термін дії: 06/14; № НОМЕР_2 , дата відкриття: 14.04.2011, термін дії: 06/14, № НОМЕР_3 , дата відкриття: 19.04.2014, термін дії: 02/18, № НОМЕР_4 , дата відкриття: 10.10.2015, термін дії: 03/19, № НОМЕР_5 , дата відкриття: 02.02.2017, термін дії: 07/20. 

З довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 10.08.2010 року. 10.08.2010 року - встановлено кредитний ліміт 2 000 грн., 10.08.2010 року - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн., 23.01.2011 року - збільшено кредитний ліміт до 2 400 грн., 15.03.2011 року - збільшено кредитний ліміт до 2 800 грн., 16.03.2011 року  -  зменшено  кредитний  ліміт  до  2 800 грн.,  25.04.2011 року - збільшено кредитний ліміт до 3 200 грн., 25.07.2011 року - збільшено кредитний ліміт до 3 800 грн., 19.09.2011 року - збільшено кредитний ліміт до 4 400 грн., 11.10.2013 року - збільшено кредитний ліміт до 5 400 грн., 24.06.2014 року - збільшено кредитний ліміт до 8 000 грн., 15.09.2016 року - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн., 31.01.2017 року - збільшено кредитний ліміт до 16 000 грн., 19.07.2018 року - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.26).

Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач до кредитної картки ніколи не підключала послугу "Миттєва розстрочка", та не користувалась даною послугою.

Апеляційний суд вважає,що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову до ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи виписки по рахунку ОСОБА_1 (а.с.18-25), вказана виписка містить в собі інформацію про здійснені відповідачем транзакції (зняття готівки, поповнення картки, розрахунки карткою в магазинах). При цьому, зафіксовано факт користування ОСОБА_1 у 2015-2016 роках послугами "Миттєва розстрочка" та придбання товарів з розстрочкою їх сплати на певний період рівними частинами. В березні 2016 року, перед оформленням послуги "Миттєва розстрочка" ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитом, що було обов`язковою умовою для отримання права на дану послугу.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач ОСОБА_1 : ніколи в своєму житті не працювала; зверталася до лікарів-психіатрів диспансерного відділення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні з 17.06.1981 року, одноразово перебувала на стаціонарному обстеженні з 16.12.1987 року по 25.12.1987 року із відповідним діагнозом; з дитинства перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з 1981 року, є особою із інвалідністю другої групи, безтерміново. Доводи апеляційної скарги стверджують, що мати відповідача - ОСОБА_2 , перебуває на обліку, як одержувач допомоги на догляд за особою з інвалідністю 1 чи 2 групи, внаслідок психічного розладу та проживає разом з ОСОБА_1 , відповідач перебуває на обліку та отримує державну допомогу, яка надається особам з інвалідністю.  

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову до ОСОБА_1 , оскільки вони не спростовують обґрунтованості висновку оскаржуваного   рішення   суду  першої  інстанції  від  13.08.2020  року  про наявність кредитних правовідносин між сторонами даного спору, а також про існування кредитної заборгованості у відповідача перед позивачем.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що з 01.09.2014 року позивачем безпідставно, в односторонньому порядку, було підвищено процентну ставку з 30% до 34,8%, а в подальшому, до 43,2%. При цьому, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачена можливість зміни тарифів, відповідач ОСОБА_1 не підписувала.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими вказані доводи апеляційної скарги, оскільки вони узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.     

З даного приводу апеляційний суд, з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного  Суду  від  03.07.2019  року  у  справі  №342/180/17,  провадження №14-131цс19, вважає за необхідне зазначити наступне.  

Апеляційний суд вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо правомірності підвищення позивачем процентної ставки за кредитом відповідача з 30% до 43,2%, оскільки, як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 13.08.2020 року, зазначені зміни процентної ставки повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються відповідачем та не містять в собі підпису ОСОБА_1 , і за даних обставин, їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. 

Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що письмово погодженим між сторонами даного спору можна вважати лише розмір відсоткової ставки, зазначений у підписаній ОСОБА_1 довідці про умови кредитування з використанням кредитки ''Універсальна, 55 днів пільгового періоду'', в якій зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом - 2,5% на місяць (нараховується на суму залишку заборгованості) (а.с.29). Також вказаною довідкою про умови кредитування з використанням кредитки ''Універсальна, 55 днів пільгового періоду'',  передбачено  нарахування   штрафу   за   несвоєчасне погашення  заборгованості,  а  саме:  500 грн. - фіксована частина, плюс процентна складова - 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.         

Матеріали справи містять в собі наданий позивачем апеляційному суду розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором, з врахуванням розміру процентної ставки за договором на рівні 30% річних (2,5% на місяць) (а.с.250-261). Як вбачається з даного розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10.08.2010 року, укладеним між сторонами спору, станом на 12.03.2020 року заборгованість відповідача за кредитом становить 10 212 грн.  48  коп.,  заборгованість  за  відсотками  за ставкою   30%   річних   складає  2 391  грн.  34  коп.,  штраф:  фіксована частина - 500  грн.,  процентна  складова  (5%) - 630  грн. 19 коп., а всього - 13 734 грн. 01 коп. 

В ході апеляційного розгляду даної справи вказаний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором №б/н від 10.08.2010 року, укладеним між сторонами спору, станом на 12.03.2020 року, в сумі 13 734 грн. 01 коп. (а.с.250-261), відповідачем не спростовано. 

Приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду даної справи встановлено наявність кредитних правовідносин між сторонами спору, а також наявність у відповідача заборгованості за договором №б/н від 10.08.20210 року, укладеним між сторонами спору, станом на 12.03.2020 року в сумі 13 734 грн. 01 коп. (а.с.250-261), апеляційний суд вважає, що вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.          

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково. При цьому, рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.08.2020 року змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини в наступній редакції: "Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.08.2010 року в розмірі 13 734 (тринадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 01 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 10 212 грн. 48 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 2 391 грн. 34 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова, 5%) в розмірі 630 грн. 19 коп."

Як вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 , виданого 16.11.2016 року Пенсійним фондом України ОСОБА_1 (а.с.177), відповідач є особою з інвалідністю 2 групи. Відповідно до п.9 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як особа з інвалідністю 2 групи. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.08.2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 786 грн. 70 коп. сплаченого позивачем судового збору.

В іншій частині рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.08. 2020 року підлягає залишенню без змін.

На підставі положень ч.6 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне компенсувати Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 315 (триста п`ятнадцять) грн. 60 коп. в рахунок часткового відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви. Розрахунок наступний: 2 102 грн. - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви (а.с.1) х 15,014% (на 15,014% задоволено позовні вимоги банку апеляційним судом) = 315 грн. 60 коп.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                          П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2020 року змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини в наступній редакції:
"Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: вул.Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.08.2010 року в розмірі 13 734 (тринадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 01 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 10 212 грн. 48 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 2 391 грн. 34 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова, 5%) в розмірі 630 грн. 19 коп."

Скасувати рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 786 грн. 70 коп. сплаченого позивачем судового збору.

В іншій частині рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2020 року залишити без змін.

Компенсувати Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 315 (триста п`ятнадцять) грн. 60 коп. в рахунок часткового відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви.   

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 15.02.2021 року.

Головуючий:                                                    Судді: