ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року	Львів	Справа № 380/6560/20 пров. № А/857/993/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Довгої О.І., Запотічного І.І.,
за участю секретаря                    Мельничук Б.Б.,
представника апелянта           Острик С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 26 листопада 2020 року (ухвалене головуючим – суддею Карп`як О.О. у м. Львові, повний текст судового рішення складено 26 листопада 2020 року) у справі № 380/6560/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,
                                                           ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України у невжитті заходів по знесенню самочинного будівництва, в тому числі шляхом примусового виконання судового рішення протиправною;
зобов`язати Державну архітектурно-будівельну  інспекцію України вжити всіх заходів примусового знесення зазначеного самочинного будівництва, в тому числі із компенсацією витрат за рахунок боржника, та передбачених заходів щодо примусового виконання судового рішення на стадії його виконання, з урахуванням викладеного в мотивувальній частині судового рішення у цій частині;
стягнути з Державної архітектурно – будівельної інспекції України 25000 грн, завданої моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що Державна архітектурно – будівельна інспекція України звернулася з позовом до Львівського окружного адміністративного суду про зобов`язання ОСОБА_2 , здійснити знесення самовільно збудованих конструкцій. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 позов задоволено та зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57х1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57х0,9 метра) віконного блоку та покриття по дерев`яних несучих конструкціях (розміром 1,57х1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1 . Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 08.09.2016. На виконання вказаного рішення суду від 29.09.2016 року було видано виконавчий лист № 813/3282/15 та відкрито виконавче провадження № 52698669. Позивач покликається на те, що у виконавчому провадженні згідно інформації управління ДВС ГТУЮ у Львівській області викладеної у листі від 30.01.2017 року державним виконавцем 04.11.2016, 21.11.2016, 06.12.2016 здійснювалися виходи за адресою самовільно збудованої монолітної балконної плити та встановлено, що ОСОБА_2 , не виконала рішення суду.  На думку позивача вказане невиконання рішення суду, призводить до нагрівання влітку частини балкону боржника, внаслідок чого позивач не може перебувати в своїй власній квартирі, оскільки таке тепло спрямовується в її квартиру. Стверджує, що бездіяльність Державної архітектурно  будівельної інспекції України, полягає у відсутності заходів примусового знесення зазначеного самочинного будівництва, що завдає моральної шкоди, оскільки через таку бездіяльність негативний вплив на позивача через самочинне будівництво продовжується роками. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 відмовлено в задоволенні позову.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено обставин, які б вказували на бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України у невжитті заходів по знесенню самочинного будівництва, в тому числі шляхом примусового виконання судового рішення, оскільки відповідачем. 
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відповідач повинен був вживати всіх передбачених законом заходів в тому числі впливу у встановленому порядку на державних виконавців з метою виконання судового рішення. Проте вказує, що він цього не робив, не оскаржував незаконні постанови державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень, як і не пред`являв повторно чи по новому виконавчий лист до виконання для примусового виконання рішення суду, яке має бути виконане і завжди це робив під примусом, лише після того як вона їх бездіяльність оскаржувала. Внаслідок цього з 2017 по 2019 роки виконавче провадження взагалі не здійснювалось
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що 01.07.2016 Львівським окружним адміністративним судом у справі № 813/3282/15 позов Державної архітектурно будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , Червоноградська міська  рада про зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю. Зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57х1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57х0,9 метра) віконного блоку та покриття по дерев`яних несучих конструкціях (розміром 1,57х1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1 .          В подальшому Львівським  окружним  адміністративним судом було видано виконавчий лист від 29.08.2016 у справі № 813/3282/15, про зобов`язання   ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57х1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57х,9 метра) віконного блоку та покриття по дерев`яних несучих конструкціях (розміром 1,57х1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1 .
06.10.2016 представником Держархбудінспекції України  Лешиком І.П., було скеровано на адресу Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виконавчий лист № 813/3282/15 виданий 29.09.2016 Львівським окружним адміністративним судом, для вирішення питання про відкриття провадження та повідомлення стягувача про відкриття виконавчого провадження та про виконання виконавчого документу в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
20.10.2016 старшим виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Львівській області Стельмахом А.П., відкрито виконавче провадження ВП № 52698669, з примусового виконання листа № 813/3282/15 виданого 29.09.2016 Львівським окружним адміністративним судом. 
22.06.2017 старшим виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Львівській області Стельмахом А.П., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 52698669, з примусового виконання листа № 813/3282/15 виданого 29.09.2016 Львівським окружним адміністративним судом на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
16.07.2019 Департаментом державної архітектурно – будівельної інспекції у Львівській області розглянуто скаргу ОСОБА_1 , від 04.07.2019, вх. № 1013/19/9-К-369 від 04.07.2019, за результати якої було повідомлено наступне: «Повідомляємо, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. 29.09.2016 Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі № 813/3282/15, стосовно зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57х131 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57х0,9 метра) віконного блоку та покриття по дерев`яних несучих конструкціях (розміром 1,57х1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири. Вказаний виконавчий лист суду, 07.10.2016 стягувачем - Держархбудінспекцією - у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про виконавче провадження» було скеровано поштовою кореспонденцією до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області - для примусового виконання. 20.10.2016 старшим державним виконавцем Стельмах А.П. (далі - державний виконавець) було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52698669. 22.06.2017 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Із вказаної постанови державного виконавця від 22.06.2017 - Департаментом встановлено наступне: 04.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у відповідності до вимог ст.18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки, боржник ухиляється від виконання вимог виконавчого документа, та надано боржнику строки повторного виконання до 18.11.2016 та попереджено про кримінальну відповідальність. 21.11.2016 державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити за адресою АДРЕСА_2 під час якого встановлено, що ОСОБА_2 не виконала знесення в строк наданий їй для виконання до 18.11.2016. 21.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у відповідності до вимог ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник ухиляється від виконання вимог виконавчого документа. 29.11.2016 у Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з`явилась боржниця ОСОБА_2 та надала пояснення в якому зобов`язалась знести балкон в строк до 06.12.2016. 06.12.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити за адресою АДРЕСА_2 під час якого встановлено, що ОСОБА_2 не виконала знесення залізобетонної монолітної балконної плити яке зобов`язувалась виконати в строк до 06.12.2016 року. У відповідності до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Виходячи з вищенаведеного, 09.12.2016 державним виконавцем скеровано подання в Червоноградський відділ поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про внесення даних в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно ОСОБА_2 керуючись ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 382 Кримінального кодексу України. 16.12.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити за адресою АДРЕСА_2 під час якого встановлено, що боржником рішення виконано частково, а саме: знесено віконний блок та покриття. 19.01.2017 державним виконавцем зобов`язано боржника – ОСОБА_2 в строк до 29.01.2017 здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітньої балконної плити (розміром 1,57х1,31 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1 . У разі невиконання без поважних причин рішення попереджено про кримінальну відповідальність. 30.01.2017, на адресу Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшло повідомлення Червоноградського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про те що, 23.12.2016 СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016140150002646 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.382 КК України по факту невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду № 813/3282/15 від 01.07.2016. 30.01.2017 державним виконавцем здійснено вихід за адресою самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити за адресою АДРЕСА_2 під час якого встановлено, що ОСОБА_2 не здійснила знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітньої балконної плити (розміром 1,57х1,31 метра) та не привела квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1 в наданий їй строк до 29.01.2017. 31.01.2017 державним виконавцем скеровано подання в Червоноградський відділ поліції Головного управління національної  поліції у Львівській області про внесення даних в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно ОСОБА_2 керуючись ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 382 Кримінального кодексу України за невиконання законних вимог державного виконавця. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 63 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» - У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України №Про виконавче провадження№ - У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду, який його видав. На підставі наведеного вище, зазначаємо що орган архбудконтролю діяв із повним дотриманням вимог законодавства України, а питання притягнення до відповідальності боржника за невиконання рішення суду належить до повноважень Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області у рамках кримінального провадження. Також звертаємо Вашу увагу, що виконавчий лист у справі № 813/3282/15 був повернутий Червоноградським МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області безпосередньо у Львівський окружний адміністративний суд, а не стягувачу». Також, повідомлено, що у відповідності до ст. 55 Конституції України - Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу».
28.08.2019 року представник ДАБІ України Рихвицький Р.А., звернувся із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
05.09.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/3282/15, заяву представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №813/3282/15 за позовом Державної архітектурно будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , Червоноградська міська рада, Червоноградське МБТІ, про зобов`язання вчинити дії – задоволено повністю. Визнано поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 813/3282/15. Поновлено  Державній архітектурно-будівельній інспекції України строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 813/3282/15 про зобов`язаня ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57х1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57х0,9 метра) віконного блоку та покриття по дерев`яних несучих конструкціях (розміром 1,57х1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1 , в межах трьох місяців, починаючи з дня, наступного за днем набрання цією ухвалою законної сили. 
07.10.2019 старшим виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління територіального юстиції у Львівській області Оліярник Г.В., відкрито виконавче провадження ВП № 60242278, з примусового виконання листа № 813/3282/15 виданого 29.09.2016 Львівським окружним адміністративним судом.
16.12.2019 старший державний виконавець Червоноградського міського ВДВС ГТУЮ у Львівській області звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою щодо роз`яснення рішення суду частині демонтажу, а саме: чи доцільно здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57х1,31 метра) зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1, 57х0,9 метра) віконного блоку та покриття по дерев`яних несучих конструкціях (розміром 1,57х1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, згідно поверхового плану квартири АДРЕСА_1 , якщо демонтаж призведе до нанесення шкоди приміщення інших квартир (тріщин, пошкодження несучих елементів будинку, пошкодження оздоблення).
13.01.2020 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/3282/15, відмовлено в задоволенні заяви старшого виконавця Червоноградського міського ВДВС ГТУЮ у Львівській області про роз`яснення постанови Львівського окружного адміністративного суду.
Заступник директора Департаменту державної архітектурно – будівельної інспекції у Львівській області звернувся з листом до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в якому просив в найкоротший термін письмово повідомити про стан виконання виконавчого документу.
Червоноградським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області листом від 12.02.2020 за № 6/60242278/2332 було повідомлено заступника директора Департаменту державної архітектурно – будівельної Інспекції у Львівській області про виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду у справі № 29.09.2016 № 813/3282/15.
05.02.2020 старшим виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Оліярник Г.В, винесено постанову про закінчення виконавчого  провадження ВП № 60242278, з примусового виконання листа № 813/3282/15 виданого 29.09.2016 Львівським окружним адміністративним судом на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст.4 0 Закону України «Про виконавче провадження».
Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відсутності заходів примусового знесення вказаного самочинного будівництва шляхом примусового виконання судового рішення, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Колегією суддів встановлено, що позивач звертаючись із позовною вимогою у даній справі фактично оскаржує бездіяльність відповідача по невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 у справі № 813/3282/15.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
В той же час, відповідно до ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Аналіз зазначених вище норм законодавства свідчить про те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» і являє собою завершальну стадію судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а та в постанові Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі №816/2026/18.
Відтак колегія суддів погоджується з твердження суду першої інстанції про те, що обраний позивачкою у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання зазначеної постанови Львівського окружного адміністративного суду від  01 липня 2016 року у справі № 813/3282/15.
Більше того, відповідно до до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Як згадувалось вище саме на ОСОБА_2 покладено обов`язок виконання рішення суду у справі № 813/3282/15, а Державна архітектурно – будівельна інспекція України є стягувачем у вказаному виконавчому провадженні.
Разом з цим позивач вказує, що бездіяльність відповідача полягає у відсутності заходів примусового знесення вказаного самочинного будівництва, що на її переконання суперечить вимогам ст. 38 Закону України «Про  регулювання  містобудівної діяльності».
Так зокрема позивач зазначає, що відповідно ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Замовником робіт із знесення  зазначеного об`єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду.
Однак судом першої інстанції вірно зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» внесено зміни до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про  регулювання  містобудівної діяльності», та виключено положення, відповідно до яких замовником робіт із знесення зазначеного  об`єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення  суду. Також абз. 1 ч. 2 вказаної статті викладено у редакції: «За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.». 
Відповідно до ч.2 ст.38 вказаного Закону, виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Відтак враховуючи наведене вище колегія суддів зазначає, що на законодавчому рівні встановлено алгоритм дій щодо знесення самочинно збудований об`єкт з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво, а саме необхідною умовою є наявність рішення суду про задоволення позову органу державного архітектурно-будівельного контролю про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Разом з цим встановлено, що рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», тобто виконання такого рішення суду покладено на органи державної виконавчої служби.
Враховуючи факт виявлення самочинного будівництва, звернення до суду про його знесення, звернення до органів державної виконавчої служби про примусове виконання рішення суду про знесення самочинного будівництва та наведені положення норм чинного законодавства, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність бездіяльності відповідача щодо невжитті заходів по знесенню самочинного будівництва, в тому числі шляхом примусового виконання судового рішення.
Також суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки відсутні підстави про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України у невжитті заходів по знесенню самочинного будівництва, в тому числі шляхом примусового виконання судового рішення протиправною, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки такі є похідними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року  у справі № 380/6560/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 18 березня 2021 року