Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/116/21 
Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 року                                                         м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2021 року в справі про притягнення:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , 

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 22.11.2020 року о 20.26 год., в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував автомобілем «ИЖ412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі М12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 699 км у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного у присутності свідків на місці зупинки огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER Alcotest 6820».
Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
  Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 , який не з`явився в судове засідання без поважних причин, у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.11.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результатами проведеного на місці зупинки огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер Алкотестер 6820» від 22.11.2020 р., а також відеозаписом обставин події.
У апеляцій скарзі ОСОБА_1 просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, скасувати вищевказану постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, про те, що він не приймав участь в судовому засіданні, оскільки не знав про час та місце розгляду справи, що призвело до порушення його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Крім того, зазначає, про те, що у зв`язку з набранням 01 липня 2020 року чинності Закону України від 22 листопада 2018 № 2617-VIII «Про несення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», нині діючим КУпАП адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння не передбачено, оскільки даний вид правопорушень віднесено до категорії кримінальних проступків, що на офіційному веб-сайті Верховної Ради України останньої редакції ст. 130 КУпАП, з урахуванням внесених Законом № 720- IX змін, який набрав чинності 03.07.2020 року - не має.
Скосар вважає, що газоаналізатор «Alcotest 6820» при його освідуванні використаний працівниками поліції незаконно, з порушенням правил його експлуатації, при неправильних показниках температури повітря. 
Будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить розглянути апеляційну скаргу без його участі, у зв`язку з віддаленістю проживання та відсутність транспортного сполучення.
З`ясувавши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без нього, рішення суду ОСОБА_1 отримав 22.02.2021 року ( а.п. 55) . 
 Таким чином, для забезпечення права ОСОБА_1  на захист та доступ до справедливого правосуддя, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду від 27 січня 2021 року  ОСОБА_1  слід поновити. 
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги
Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Фактичні обставини справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що автомобіль під керуванням  ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 22.11.2020 року о 20.26 год. по автодорозі М12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький- Знам`янка 699 км .
Під час спілкування та перевірки документів, працівники поліції запідозрили ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейських, погодився на місці зупинки пройти тест на стан сп`яніння.
На відео зафіксовано процедура огляду порушника на стан алкогольного сп`яніння, із застосуванням газоаналізатору «Alcotes6820» який виявився позитивним (2,03% алкоголю).
Результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 під час оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не оспорював, не оспорює даний факт ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі. 
При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та його винуватість є правильними і такими, що ґрунтуються на сукупності належних та допустимих доказах, у тому числі даних: протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1); акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), результатів проведеного на місці зупинки огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального приладу «Драгер Алкотестер 6820» від 22 листопада 2020 року, який виявився позитивним (2,03% алкоголю у видихуваному повітрі), а також поясненнями свідків  ОСОБА_2  та ОСОБА_3  (а.с.5,6), копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 7), відеозаписом обставин подій (а.с.11).
На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який долучений до протоколу, зафіксовано всі обставини цієї справи, які відображають повну картину приводів та підстав для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому у розумінні положень ст. 251 КУпАП такий відеозапис є належним та допустимим доказом (а.с. 11).
На спростування доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 щодо порушення судом його права на захист та справедливий суд, апеляційний суд відмічає.
Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Так, з огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 знав про те. що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП знаходиться на розгляді у судді Кіровського районного суду м. Кіровограда. 
Однак ОСОБА_1 в судові засідання, які призначені на 29.12.2020, 15.01.2021 року, не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з карантином.
27.01.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення оскільки редакція ст. 130 КУпАП, яка міститься на офіційному веб-сайті Верховної Ради, що діяла на момент складання протоколу та ухвалення оскаржуваної постанови, не передбачає відповідальності за дії, інкриміновані ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного. 
Апеляційний суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав законної сили 01 липня 2020 року, була скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з одночасним запровадженням кримінальної відповідальності за такі дії.
В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав законної сили 03 липня 2020 року, були скасовані внесні Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зміни до ст. 130 КУпАП.
Вказані закони розміщені на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, та є чинними, відтак рішення суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.
Крім того, на спростування доводи ОСОБА_1 про непридатність для використання працівниками поліції спеціального технічного пристрою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», апеляційний суд відмічає. 
Так, п.п. 1, 3 Розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, ТОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів», Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до якого за №43 внесені газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.
Використаний під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.
Крім того, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори «Drager Alcotest» внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.
Вказаною Інструкцією №1452/735 визначено, що спеціальні технічні засоби мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Відповідні документи надаються поліцейськими на вимогу особи, що проходить огляд.
У разі незгоди з результатами огляду та роботою приладу, ОСОБА_1 мав право та можливість пройти такий огляд в медичному закладі.
Таким чином, необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, констатується апелянтом формально. 
В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О’ Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
  Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що  доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому законні підстави для скасування постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2021 року стосовно ОСОБА_1 відсутні. 

Керуючись ст. 245, 251, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда  від 27 січня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                                                                Д. Л. Іванов