Ухвала
18 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 520/16097/19
провадження № 61-19691ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року у складі судді Маломуж А. І. та постанову Одеського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Сегеди С. М., Цюри Т. В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У липні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 26 травня 2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений договір комплексного банківського обслуговування шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання № 1142751 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяву про приєднання 
№ 1142752 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. За умовами указаного договору клієнту відкривається поточний рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в доларах США на умовах тарифного пакету «Стандартний». 
 
31 березня 2017 року на картку відповідача надійшли кошти у вигляді поповнення картки від торгової точки UNITED STATES/«SUNCOAST ELEVATOR СО І» у розмірі 
2 991,10 доларів США. Упродовж 04 квітня 2017 року з рахунку ОСОБА_1 знято готівку в сумі 2 990,00 доларів США. 14 квітня 2017 року на картку ОСОБА_1 надходить операція «відміна поповнення картки відправником» - торговою точкою UNITED STATEST/«SUNCOAST ELEVATOR СО І». Внаслідок несанкціонованого овердрафту станом на 20 червня 2019 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 6 654,28 доларів США, яка складається із: несанкціонованого овердрафту у розмірі 2 987,44 доларів США та заборгованості зі сплати процентів в сумі 3 666,84 доларів США.
 
Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 6 654,28 доларів США.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій 
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 6 654,84 доларів США, з яких: заборгованість за несанкціонованим овердрафтом - 2 987,44 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 3 666,84 доларів США. 
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів та розподілу судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість зі сплати процентів у розмірі 186,53 доларів США. Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін. 
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якій вона просила скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову банку, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має виняткове значення для заявника.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у даній справі становить 6 654,28 доларів США (що на момент ухвалення судового рішення судом першої інстанції еквівалентно 177 003,85 грн), яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00*100=210 200,00). 
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має виняткове значення для заявника

Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів наявності виключних підстав, які відповідно до положень ЦПК України є підставою для касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення
від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 20 жовтня 2020 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак