ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2768/21 Справа № 201/6094/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року         колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого – судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 
               при секретарі – Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року у справі за заявою  ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа — Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и л а:

       10 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами, мотивуючи її тим, що 09 листопада 2020 року їй стали відомі обставини, які є істотними для вирішення даної справи і вони не могли бути їй відмові під час розгляду справи по суті. 
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без розгляду. 
       В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року скасувати та направити справу до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська для продовження розгляду в іншому складі. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що заява була подана нею в межах, передбачених законом строків не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Залишаючи без розгляду заяву  ОСОБА_1  про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, районний суд виходив з того, що заява подана заявником з пропуском процесуального строку, встановленого п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України, обставин про поважність пропуску відповідного строку не встановлено та клопотань про його поновлення разом із заявою, як це передбачено ч.4 ст.127 ЦПК України, заявником не подано. 
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним. 
       Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
       Згідно із вимогами ч.2 ст.424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
       За правилами ч.3 ст.424 ЦПК України, строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.
       Отже, встановлений ч.2 ст.424 ЦПК України граничний трирічний строк для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є преклюзивним і поновленню не підлягає, не залежно від поважності пропуску строку для подання заяви.
       З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року позов  ОСОБА_2  задоволено.Визнано  ОСОБА_2  батьком малолітньої дитини –  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису про народження малолітньої дитини ОСОБА_3 , зазначено в графі «батько» – «громадянин України ОСОБА_2 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_2  у м.Дніпропетровську». 
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року залишено без змін. 
       Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року залишити без змін.
       10 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами, мотивуючи її тим, що 09 листопада 2020 року їй стали відомі обставини, які є істотними для вирішення справи і не могли бути їй відмові під час розгляду справи.
       Відповідно до ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
       Статтею 122 ЦПК України встановлено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
       Згідно ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
       Статтею 124 ЦПК України визначено, що строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.
       Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.
       Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
       Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.
       Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
       Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
       Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
       Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
       Згідно ч.ч.1,4 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
       Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
       Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для такого перегляду, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України). Саме на такі обставини ОСОБА_1 посилається в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами.
       Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу учасниками справи може бути подано протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України).
       Частиною 2 ст.424 ЦПК України передбачено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
       Таким чином, зі змісту статей 423 та 424 ЦПК України випливає, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з тих підстав, що істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася про ці обставини, але не пізніше трьох років з дня набрання рішенням законної сили.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не зазначаючи жодної причини пропуску строку, наголошує, що строк визначений тривалістю в три роки, а не 30 днів.
       Колегія суддів звертає увагу на те, що застосування виключно положень пункту 1 частини 2 статті 424 ЦПК України, як на тому наголошує ОСОБА_1 , не є можливим, оскільки положення частини 2 статті 424 ЦПК України носять відсилочний характер і не можуть застосовуватися самостійно, без врахування приписів частини першої цієї статті, якою встановлено 30 денний строк для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПКУ, що й має місце в даному випадку.
       З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді вказаної заяви суд першої інстанції дотримався вимог матеріального та процесуального права, а тому ухвала як законна та обґрунтована повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

       Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                Куценко Т.Р. 
                                                                                                 Макаров М.О.