ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/870/20	
(суддя Серьогіна О.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною  скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №160/870/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, вимоги та податкових повідомлень-рішень,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 21 січня 2020 року звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення форми “Ф”: № 270054-5353-0461 від 27.05.2019 року; № 270054/1-5353-0461 від 26.04.2019 року; № 270055/1-5353-0461 від 26.04.2019 року та прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області: податкову вимогу від 06.11.2019 року №75243-52 форми “Ф”, рішення про опис майна у податкову заставу від 06.11.2019 року №75243-52/61.
Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення відповідачем прийнято формально та без урахування усіх обставин, які мають значення. Наказ про проведення перевірки, повідомлення про дату її проведення та акт про результати проведення перевірки на адресу позивача не надходили, що свідчить про те, що податкова перевірка контролюючим органом взагалі не проводилась. Позивач вказує на те, що в договорах оренди земельних ділянок чітко визначена сума орендної плати за їх користування та термін дії договору.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що приймаючи оскаржені рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України тобто правомірно. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення спору та ухвалив рішення у неповній мірі з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, не перевірив жодну з обставин, перелічених в п.п.1-10 ч.2 ст.2 КАС України. 
Також позивач посилається на неврахування судом першої інстанції, при перевірці правильності розрахунку податкового зобов`язання позивача, сплачені ним суми за 2016 – 2019 роки  у розмірі 154741,01 грн.; неможливість застосування відповідачем при розрахунку розміру орендної плати інформації з листа Дергеокадастру в якому зазначена нормативно-грошова оцінка інших земельних ділянок, замість ділянки за адресою АДРЕСА_1 , якою користується позивач; відсутності витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок позивача. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, та зазначила про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення було отримано позивачем на запит адвоката лише 09.01.2020 року, а отже саме з цієї дати він дізнався про порушення своїх прав, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 20.05.2003 року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки №2095 площею 0,0674 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для фактичного розміщення будівлі майстерні, який зареєстрований в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 1210100000:01:009:0080.
Також, 20.05.2003 року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки №2096 площею 0,0048 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для фактичного розміщення проїзду, який зареєстрований в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 1210100000:01:009:0064.
Позивач є власником будівлі майстерні літ. С-1 загальною площею 191,3 кв.м, яка розташована у АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності видане Виконавчим комітетом Дніпровської міською ради від 20.12.2001 року. та зареєстроване в КМ “Дніпровське МБТІ” на праві приватної власності за №1612-1 від 05.11.2002 року. 
Позивачем подані наступні податкові декларація з плати за землю:
- за 2016 рік (реєстраційний номер 1600009653 від 15.02.2016 року – нова звітна) в якій вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0674 га складає 2258911,00 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0048 га складає 160874,15 грн., розмір орендної плати 1%.
- за 2017 рік (реєстраційний номер 1700025794 від 16.02.2017 року - звітна) в якій вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0674 га складає 2394477,72 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0048 га складає 170526,60 грн., розмір орендної плати 1%.
- за 2018 рік (реєстраційний номер 170210 від 14.02.2018 року - звітна) в якій вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0674 га складає 2394477,72 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0048 га складає 170526,60 грн., розмір орендної плати 1%.
- за 2019 рік (реєстраційний номер 14821 від 15.02.2019 року - звітна) в якій вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0674 га складає 2554115,72 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0048 га складає 87309,83 грн., розмір орендної плати 3%.
На підставі пункту 286,5 статті 286 розділу ХІІ Податкового кодексу України Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області були сформовані наступні податкові повідомлення-рішення форми “Ф”:
- від 27.05.2019 р. № 270054-5353-0461, яким  визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік – 89649,41грн.
- від 26.04.2019р. №270054/1-5353-0461, яким  визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік – 70479,03 грн., за 2017 рік – 59766,28 грн., за 2018 рік – 74707,85 грн. 
- від 26.04.2019р. №270055/1-5353-0461, яким  визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік – 2471,03 грн., за 2017 рік – 2619,29 грн., за 2018 рік – 2619,29 грн. 
Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені позивачу засобами поштового зв`язку 14.06.2019 року з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 5200505863582 за адресою: АДРЕСА_4 та були повернуті на  адресу податкового органу 17.07.2019 року.
06.11.2019 року відповідачем прийнята податкова вимога №75243-52 з орендної плати фізичних осіб на суму 302290,01 грн. та рішення №75243-52/61 про опис майна у податкову заставу. 
Законність та обґрунтованість вищезазначених податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про опис майна у податкову заставу є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені  оскарженого рішення, виходить з наступного.
Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, а
об`єктом плати за землю є земельна ділянка.
Згідно з п.п.14.1.72, п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі – ПК України), земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Згідно зі ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст. 270 Податкового кодексу України).
Відповідно до пунктів 286.5 та 286.6 ст.286 Податкового кодексу України - нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Підставою для нарахування земельного податку, відповідно до положень п.286.1 ст.286 ПК України, є дані державного земельного кадастру; центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (пункт 289.1 статті 289 Податкового кодексу України).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Вирішуючи спірні правовідносин суд першої інстанції, виходив з того, що згідно з наявною податковою інформацією, наданою відділом у місті Дніпро Головного управління Держгеокадасту у Дніпропетровській області  (лист від 17.05.2019 року № 18-4-0,38-766/107/19): 
- на 2016 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,0674 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0080) складає 3485,61 грн. (кф=2,5);
на 2017 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,0674 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0080) складає 2955,80 грн. (кф=2,0);
на 2018 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,0674 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0080) складає 2955,80 грн. (кф=2,0);
на 2019 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,064 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0080) складає 4433,70 грн. (кф=3,0);
на 2016 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,064 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0064) складає 1716 грн. (кф=2,5);
на 2017 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,064 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0064) складає 1818,95грн. (кф=2,00);
на 2018 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,064 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0064) складає 1818,95грн. (кф=2,00);
на 2019 рік встановлено: нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, площею 0,064 га (кадастровий номер 1210100000:01:009:0064) складає 1818,95грн. (кф=3,00) (т.1 а.с. 99-100).
При цьому, рішенням Дніпровської міської ради встановлені наступні ставки орендної плати за земельні ділянки, які надані у користування:
2016 рік  - Рішення міської ради від 15.07.2015 року № 3/65 – 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку надано у користування (набуло чинності 01.01.2016 року);
З 01.08.2016 року  - Рішення міської ради від 13.07.2016 року № 1/11 – 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку надано у користування (набуває чинності з 01.08.2016 року);
2017 рік - Рішення міської ради від 15.02.2017 року № 12/18 – 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку надано у користування (набуває чинності з першого числа місяця, що настає за датою його офіційного оприлюднення);
2018 рік - Рішення міської ради від 06.12.2017 року № 12/27 – 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку надано у користування (набуває чинності з 01.01.2018 року).
Отже враховуючи зазначені правові норми та данні щодо нормативно-грошової оцінки земельних ділянок наявні у зазначеному листі відділу у місті Дніпро Головного управління Держгеокадасту у Дніпропетровській області, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог щодо визнання протиправними та скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень.
Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково залишив поза увагою та при ухвалені рішення не врахував те, що зазначений лист відділу у місті Дніпро Держгеокадасту у Дніпропетровській області  не містить нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , тобто тієї ділянки відносно якої було укладено 20.05.2003 року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0674 га, для фактичного розміщення будівлі майстерні, який зареєстрований в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 1210100000:01:009:0080.
Крім того, у зазначеному листі відсутня нормативно-грошова оцінка іншої земельної ділянки, а саме ділянки позивача № НОМЕР_2 площею 0,0048 га, відносно якої 20.05.2003 року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для фактичного розміщення проїзду, який зареєстрований в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 1210100000:01:009:0064.
Отже, враховуючи вказані обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неправильне визначення відповідачем розміру орендної плати позивачу, та як наслідок протиправного прийняття за наслідками такого розрахунку оскаржених податкових повідомлень-рішень та похідних від них податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу. 
Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення форми “Ф”: № 270054-5353-0461 від 27.05.2019 року; № 270054/1-5353-0461 від 26.04.2019 року; № 270055/1-5353-0461 від 26.04.2019 року та прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області: податкову вимогу від 06.11.2019 року №75243-52 форми “Ф”, рішення про опис майна у податкову заставу від 06.11.2019 року №75243-52/61 прийнято відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття,  тобто необґрунтовано,  а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав. 
Таким чином позов підлягає задоволенню.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7557,82 грн. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову та апеляційної скарги, виходячи з розрахунку 3023,12 грн. + 4534,70 грн. = 7557,82 грн. 
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою позов слід задовольнити повністю.
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №160/870/20 скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити повністю.  
Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення форми “Ф”: № 270054-5353-0461 від 27.05.2019 року; № 270054/1-5353-0461 від 26.04.2019 року; № 270055/1-5353-0461 від 26.04.2019 року та прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області: податкову вимогу від 06.11.2019 року №75243-52 форми “Ф”, рішення про опис майна у податкову заставу від 06.11.2019 року №75243-52/61.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 7557,82 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 21 січня 2021 року.
                    Повне судове рішення складено 26 січня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко