Ухвала
Іменем України 

05 березня 2021 року
м. Київ
справа № 361/3513/19
провадження № 51-177 ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду  від 08 грудня 2020 року,
 
встановив:
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року залишено без задоволення  заяву адвоката ОСОБА_5   про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 28 грудня 2000  року стосовно ОСОБА_4 . 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду  від 08 грудня 2020 року вищезазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати судове рішення  апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Нововиявленими обставинами вважає, зокрема, неправильний переклад висновку експерта та матеріалів справи по епізоду в м. Будапешт. Крім того, зазначає, що під час досудового розслідування до нього застосовувались недозволені методи ведення слідства. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що вказані обставини не отримали належної оцінки суду першої інстанції, який безпідставно відмовив у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку стосовно нього. Стверджує, що судом апеляційної інстанції належним чином не перевірено доводів  апеляційних скарг його та захисника ОСОБА_5 щодо допущених місцевим судом порушень, підстав, з яких їх визнано необгрунтованими апеляційний суд не навів, чим порушив вимоги КПК України. 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Так, порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
 
За  змістом ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. 
Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. 
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.                 У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути. 
 
   Як вбачається з наявної у Верховному Суді  копії ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року, заяву адвоката ОСОБА_5  про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 28 грудня 2000  року стосовно ОСОБА_4 залишено без задоволення, оскільки суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
 
При цьому місцевий суд у своєму рішенні обґрунтовано вказав, що  обставини, які заявник вважає нововиявленими і які зафіксовані в процесуальних документах кримінальної справи, були відомі Київському міському суду, оскільки дані документи перебували в матеріалах справи, які надійшли на розгляд суду і всі матеріали справи досліджувались в судових засіданнях під час розгляду цієї кримінальної справи, розгляд якої закінчився вироком від 28 грудня 2000року,   а тому зазначені обставини  не можуть бути визнані нововиявленими. 
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 08 грудня 2020 року апеляційні скарги захисника та засудженого залишив без задоволення, мотивуючи своє рішення тим, що вони посилались на ті ж самі підстави, які були відомі  суду та були предметом дослідження і оцінки в суді, а тому не можуть бути визнані нововиявленими. При цьому апеляційним судом зазначено, що доводи, викладені в заяві захисника фактично є доводами апеляційної чи касаційної скарги, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами. Крім того,заявником не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що переклад матеріалів справи є неправильним, та доказів, які б свідчили про розслідування фактів зловживання слідчого чи прокурора та про прийняті за результатами цих розслідувань рішення.  
 
Викладені в ухвалі апеляційного суду мотиви залишення без задоволення апеляційної скарги є обґрунтованими, вважати ці висновки неправильними чи сумнівними підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
 
Суд  вважає, що зазначені в ухвалах  мотиви і підстави відмови у задоволенні заяви поєднується з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (3.04.2008 року, п.40) в частині того, що «право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов’язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення».
                                                                                                         
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у поданій скарзі не наведено обставин чи інших доводів, які би свідчили, що апеляційним судом було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
 
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Cуд
 
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду  від 08 грудня 2020 року - відмовити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
                                      
Судді:
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                            ОСОБА_3