ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 січня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №574/846/20 
Номер провадження 22-ц/816/192/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І., 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа – виконавчий комітет Буринської міської ради,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 07 грудня 2020 року, в складі судді Куцана В.М., постановлену у м. Буринь, 

                                                    в с т а н о в и в:  
     
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 07 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті відмови від позову відповідно до поданої ним заяви від 26 листопада 2020 року.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Буринської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву від 26 листопада 2020 року про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду з підстав його повторної неявки у судове засідання без поважних причин. Вказує, що у судове засідання 26 листопада 2020 року він не з`явився з поважних причин, оскільки через наявні хронічні захворювання перебуває у зоні ризику захворювання на коронавірус, тому у зв`язку із самостійним задоволенням відповідачем його вимог 26 листопада 2020 року подав до канцелярії суду заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі. Про відкладення розгляду справи на 07 грудня 2020 року не був належним чином повідомлений, а тому не з`явився до суду та не повідомив про причини неявки. Лише 12 грудня 2020 року поштою отримав два конверти з Буринського районного суду: один з повісткою на 07 грудня 2020 року, і інший з ухвалою суду від 07 грудня 2020 року.    
Зазначає, що залишаючи його позовну заяву без розгляду, суд у порушення ч. 3 ст. 257 ЦПК України не вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача – адвокат Міненко С.А. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін, як законну та обґрунтовану. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання з невідомих причин, заяву про розгляд справи без його участі не подавав, тому вважав причини його неявки не поважними.  

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26 листопада 2020 року (а.с. 18).
У цей же день ухвала про відкриття провадження у справі була направлена ОСОБА_1 та отримана ним особисто 23 жовтня 2020 року (а.с. 20, 23). 
ОСОБА_1 подав до суду заяву від 26 листопада 2020 року про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову та стягнення судових витрат (а.с. 33-34).
26 листопада 2020 року розгляд справи не відбувся, оголошено перерву через зайнятість судді в іншому провадженні. Справу призначено до судового розгляду на 07 грудня 2020 року на 15:00 год (а.с. 40). 
Докази про належне повідомлення позивача про оголошення перерви до 07 грудня 2020 року в матеріалах справи відсутні. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За змістом цих вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка без поважних причин, а також за умови, що він був належним чином повідомлений, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача, оскільки причиною не розгляду справи 26 листопада 2020 року була зайнятість судді в іншому провадженні, а не неявка належним чином повідомленого позивача, про оголошення перерви до 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений, отже це виключає можливість застосування такого поняття як «повторна неявка» у розумінні положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.      
За таких обставин передчасним є і висновок суду про відмову у прийнятті заяви позивача про відмову від позову, через неможливість виконання судом вимог ст. 206 ЦПК України щодо роз`яснення йому наслідків такої відмови. 
Апеляційний суд не наділений повноваженнями вирішувати питання відмови позивача від позову, яке ставилося перед судом першої інстанції, тому вимоги апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню судом першої інстанції по завершенню розгляду справи по суті. 

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                        п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 07 грудня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Буринського районного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий –                                                                                        О.Ю. Кононенко   
                                                                                                                 
Судді:                                                                                                      В.І. Криворотенко 

                                                                                                                  О.І. Собина