УХВАЛА

31 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/4770/19
адміністративне провадження № К/9901/8908/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів -  Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,
перевірив касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Національна поліція України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати  наказ Міністерства внутрішніх справ України «По особовому складу» від 19 лютого 2019 року № 141 о/с в частині звільнення її з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом за пунктом 64 «г» (через скорочення штату - у зв`язку із відсутністю можливості подальшого використання на службі);
поновити її негайно на службі у відносинах публічної служби, на якій перебувала до звільнення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року,  позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України (по особовому складу) від 19 лютого 2019 року №141 о/с в частині звільнення позивача у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу організації цілодобової контактної мережі з надання невідкладної допомоги при розслідуванні кіберзлочинів Управління боротьби з кіберзлочинністю з 20 лютого 2019 року. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути рапорт позивача про намір продовжувати службу в органах Національної поліції від 06 листопада 2015 року та прийняти рішення за наслідками його розгляду у встановленому законом порядку.
12 березня 2021 року відповідач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час  розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і скаржник на такі не посилається.
Доводи касаційної скарги щодо неврахування судами висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від05 березня 2020 року у справі № 826/26519/15 щодо  застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо скаржником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте скаржником таких винятків не зазначено.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Національна поліція України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          О.Р. Радишевська

                                                                                          Н.В. Шевцова