ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2021 р.           Справа№ 910/11406/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Буравльова  С.І. 

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020
у справі №910/11406/20 (суддя Смирнова Ю.М.)
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
про стягнення 64 150,00 грн

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 64150,00 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними №№45243052, 46032702, 48035836, 48947584, 48947634, 52948395, 53645974, 53645982, 53690640 та досильними залізничними накладними №№45246899, 46062840, 48041354, 46845988, 45603701; залізничними накладними №№48327753, 48333496, 48911549, 49005267, 49011331, 53636254 та досильними залізничними накладними №№47109160, 47109152, 40034035, 49018146, 40186496; залізничними накладними №№46952669, 48105118, 48321830, 48947634, 53900189 та досильними залізничними накладними №№46978458, 46638144, 48330294, 45727245, 42070409.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/11406/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, Львівська обл., місто Львів, вул.Козельницька, будинок 15, ідентифікаційний код 23269555) в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" (24321, Вінницька обл., місто Ладижин, вул.Наконечного, будинок 173, ідентифікаційний код 05470928) штраф у розмірі 61111  грн 50 коп та 2002 грн 44 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/11406/20 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 18065,90 грн (зменшивши таким чином розмір присудженого до стягнення штрафу до 43045,60 грн). В скасованій частині у задоволені позову відмовити. Провести перерозподіл судових витрат за судовим рішенням. Судові витрати, пов`язані із розглядом апеляційної скарги, покласти на позивача. 
В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що при прийнятті рішення у даній справі не з`ясував всі обставини справи, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі №910/11406/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Пашкіна С.А., Буравльов С.І. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду віл 25.01.2021 відкрито  апеляційне провадження у справі №910/11406/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця". Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Установлено Акціонерному товариству "ДТЕК Західенерго" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва  від 03.12.2020, прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
Як убачається із матеріалів справи, 01.02.2020 за залізничною накладною №45243052 залізницею було прийнято до перевезення вагон №66565029, 10.06.2020 за залізничною накладною №46032702 - вагон №62197975, 17.12.2019 за залізничною накладною №46952669 - вагон №56952948, 09.03.2020 за залізничною накладною №48035836 - вагон №62639638, 14.03.2020 за залізничною накладною №48105118 - вагон №53505558, 29.03.2020 за залізничною накладною №48321830 - вагони №№53519344, 60032737, 53723631, 56319650, 30.03.2020 за залізничною накладною №48327753 - вагон №54785092, 30.03.2020 за залізничною накладною №48333496 - вагони №№52523065, 55025613, 67833152, 52966635, 23.05.2020 за залізничною накладною №48911549 - вагони №№63162440, 60029774, 26.05.2020 за залізничною накладною №48947584 - вагони №№61015541, 56862766, 53577466, 53541330, 26.05.2020 за залізничною накладною №48947634 - вагони №№56122252, 620015565, 31.05.2020 за залізничною накладною №49005267 - вагон №62610316, 31.05.2020 за залізничною накладною №49011331 - вагони №№63243836, 56951866, 11.12.2019 за залізничною накладною №52948395 - вагон №64058035, 06.02.2020 за залізничною накладною №53636254 - вагон №53263588, 07.02.2020 за залізничною накладною №53645974 - вагони №№63243968, 62964937, 07.02.2020 за залізничною накладною №53645982 - вагони №№54040688, 50045798, 11.02.2020 за залізничною накладною №53690640 - вагони №№56331655, 53420154, 27.02.2020 за залізничною накладною №53900189 - вагон №56944234.
Одержувачем вантажу в цих залізничних накладних указаний позивач; накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу (ураховуючи досильні накладні) у відповідних вагонах; розмір провізної плати та відстань перевезення вантажу.
З матеріалів справи убачається, що у позовній заяві позивач указав на те, що відповідачем всупереч установленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 було прострочено термін доставки вантажу у вказаних вагонах зі станцій відправлення на 2 та більше діб, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у розмірі 64150,00 грн (10%, 20%, 30% від провізної плати).

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.
Приписами ст.307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Частиною 1 ст.919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).
Згідно приписів ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.
Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Частинами 1, 2, 5 п.23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.
Відповідно до п.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. 
Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п.2.1. Правил).
Згідно з п.2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9 Правил).
Пунктом 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.
Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:
10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;
20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;
30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.
Згідно п.8 Правил видачі вантажів, зареєстрованих наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.
Судом було установлено, що 01.02.2020 за залізничною накладною №45243052 залізницею було прийнято до перевезення вагон №66565029, який доставлено позивачу 08.02.2020.
Звертаючись із позовом, АТ "ДТЕК Західенерго" зазначало, що відповідачем було прострочено доставку вантажу в указаному вагоні на 2 доби.
Судом першої інстанції було вірно установлено, що ураховуючи відстань перевезення (676 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вагоні №66565029 на 1 добу.
Отже, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №66565029.
10.06.2020 за залізничною накладною №46032702 залізницею було прийнято до перевезення вагон №62197975, який доставлено позивачу 18.06.2020.
Ураховуючи відстань перевезення (459 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №62197975 на суму 961,20 грн.
17.12.2019 залізницею було прийнято до перевезення вагон №56952948, який доставлено позивачу 08.01.2020. Звертаючись із позовом, позивач указував, що залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 16 діб.
Ураховуючи відстань перевезення (459 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 17 діб.
Акт від 06.01.2020 №665 про збільшення терміну доставки вантажу на 4 доби матеріали справи не містять. Суд зазначає, що в будь-якому разі даний акт складений після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахування позивачем штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №56952948 обґрунтованим, унаслідок чого стягненню з відповідача підлягає 2728,50 грн штрафу.
Відповідно до залізничної накладної №48035836 залізницею 09.03.2020 прийнято до перевезення вагон №62639638, який доставлено 17.03.2020 (повідомлено одержувача з урахуванням досильної накладної 18.03.2020). Позивач вважає, що прострочення доставки  за указаним вагоном становила 2 доби.
Ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), умови п.2.4 указаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу в указаному вагоні на 2 доби, так як вантажоодержувача фактично повідомлено 18.03.2020, унаслідок чого обґрунтованими є вимоги про стягнення штрафу у розмірі 10% від провізної плати на суму 1064,50 грн.
14.03.2020 за залізничною накладною №48105118 залізницею прийнято до перевезення вагон №53505558, який доставлений позивачу 27.03.2020. На думку позивача прострочення становило 7 діб.
Ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу в указаному вагоні на 8 діб, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №53505558 на суму 3193,50 грн. При цьому акти, на які містяться посилання у графах 49 залізничної накладної №48105118 та досильної накладної, відповідачем до матеріалів справи не представлені.
Судом було установлено, що 29.03.2020 залізницею було прийнято до перевезення вагони №№53519344, 60032737, 53723631, 56319650. Указані вагони були доставлені позивачу 09.04.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу в цих вагонах на 4 доби.
Однак, ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 6 діб.
Графа 49 залізничної накладної №48321830 не містить посилання на акти загальної форми про продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці, а акти, які перелічені у графі 49 досильної накладної, відповідачем суду не надані.
Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахування позивачем штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№53519344, 60032737, 53723631, 56319650 обґрунтованим, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає 12774,00 грн штрафу (3193,50 грн*4 вагони).
30.03.2020 за залізничною накладною №48327753 залізницею прийнято до перевезення вагон №54785092, який доставлений позивачу 09.04.2020.
Позивач зазначав, що залізницею було прострочено доставку вантажу в указаному вагоні на 3 доби.
Колегія суддів зазначає, що оскільки ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 5 діб.
Графа 49 залізничної накладної №48327753 не містить посилання на акти загальної форми про продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці, а акти, які перелічені у графі 49 досильної накладної відповідачем суду не були надані та складені після закінчення терміну доставки вантажу.
На підставі викладеного, суд першої інстанції, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №54785092 на суму 2129,00 грн. 
Також судом установлено, що 30.03.2020 за залізничною накладною №48333496 залізницею прийнято до перевезення вагони №№52523065, 55025613, 67833152, 52966635, вказані вагони були доставлені позивачу 09.04.2020. Позивач зазначав, що у даному випадку відбулося прострочення доставку вантажу в цих вагонах на 3 доби.
Суд зазначає, що оскільки ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 5 діб.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №48333496 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд був позбавлений можливості установити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№52523065, 55025613, 67833152, 52966635 на суму 8516,00 грн (2129,00 грн*4 вагони).
23.05.2020 за залізничною накладною №48911549 залізницею прийнято до перевезення вагони №№63162440, 60029774, які доставлені одержувачу 02.06.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 3 доби.
Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 4 доби.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №48911549 та досильної накладної не містять обставин, які є підставою для продовження терміну доставки вантажу.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№63162440, 60029774 на суму 4258,00 грн (2129,00 грн*2 вагони).
26.05.2020 за залізничною накладною №48947584 залізницею прийнято до перевезення вагони №№61015541, 56862766, 53577466, 53541330, які доставлені позивачу 04.06.2020. На думку позивача відбулося прострочення доставки вантажу на 2 доби.
Коленія суддів зазначає, що ураховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 4 доби.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№61015541, 56862766, 53577466, 53541330 на суму 4242,70 грн (1064,50 грн*3 вагони + 1049,20 грн).
26.05.2020 за залізничною накладною №48947634 залізницею прийнято до перевезення вагони №№56122252, 62015565, які доставлені позивачу 04.06.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вагоні №56122252 на 5 діб, а у вагоні №62015565 на 2 доби.
Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу у вагонах №56122252 та №62015565 на 4 доби.
Відповідачем надано суду акт загальної форми №1А від 01.06.2020 про продовження терміну доставки вантажу у вагоні №62015565 на 3 доби не з вини залізниці, однак суд не приймає зазначений акт в якості належного та допустимого доказу на підтвердження продовження терміну доставки вантажу, оскільки він складений після закінчення встановленого терміну доставки вантажу.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №561222522 на суму 3147,60 грн та штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №62015565 на суму 1064,50 грн.
31.05.2020 за залізничною накладною №49005267 залізницею прийнято до перевезення вагон №62610316, який доставлено позивачу 09.06.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 3 доби.
Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (818 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у цьому вагоні на 4 діб.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №49005267 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №561222522 на суму 2129,00 грн.
31.05.2020 за залізничною накладною №49011331 залізницею прийнято до перевезення вагони №№63243836, 56951866, які доставлено позивачу 08.06.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу в указаних вагонах на 3 доби.
Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (818 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у цих вагонах на 3 доби.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №49011331 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості установити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№63243836, 56951866 на суму 4258,00 грн (2129,00 грн*2).
11.12.2019 за залізничною накладною №52948395 залізницею прийнято до перевезення вагон №64058035, який доставлено позивачу 19.12.2019.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.
Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (807 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу в указаному вагоні на 3 доби.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №52948395 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №64058035 на суму 1064,50 грн.
06.02.2020 за залізничною накладною №53636254 залізницею прийнято до перевезення вагон №53263588, який доставлено позивачу 14.02.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.
Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 200 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у цьому вагоні на 1 добу.
Таким чином суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №53263588.
07.02.2020 за залізничною накладною №53645974 залізницею прийнято до перевезення вагони №№63243968, 62964937, які доставлено позивачу 14.02.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 2 доби.
Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу в указаних вагонах на 2 доби.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53645974 відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№63243968, 62964937 на суму 2129,00 грн (1064,50 грн*2).
07.02.2020 за залізничною накладною №53645982 залізницею прийнято до перевезення вагони №№54040688, 50045798, які доставлено позивачу 14.02.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу в указаних вагонах на 2 доби.
Суд погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53645982 відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№54040688, 50045798 на суму 2129,00 грн (1064,50 грн*2).
11.02.2020 за залізничною накладною №53690640 залізницею прийнято до перевезення вагони №№56331655, 53420154, які доставлено позивачу 19.02.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.
Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу в указаних вагонах на 3 доби.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53690640 відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.
З урахуванням викладеного, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№56331655, 53420154 на суму 2129,00 грн (1064,50 грн*2).
27.02.2020 за залізничною накладною №53900189 залізницею прийнято до перевезення вагон №56944234, який доставлено позивачу 19.03.2020.
Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 14 діб.
Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки ураховуючи відстань перевезення (827 км), умови щодо розрахунку термінів поставки вантажу, установлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (1 доба за 320 км), залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаному вагоні на 16 діб.
Акти, які перелічені у графі 49 залізничної накладної №53900189 та досильної накладної відповідачем суду не надані, а отже суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність підстав для продовження терміну доставки вантажу не з вини залізниці.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 30% від провізної плати за прострочення доставки залізницею вантажу у вагоні №56944234 на суму 3193,50 грн.
Відповідно за розрахунком суду, загальна сума штрафу, нарахованого за прострочення доставки відповідачем вантажу у всіх перелічених вагонах, становить 61111,50 грн.
Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності обставин, що є підставами для збільшення терміну доставки вантажу та звільнення відповідача від відповідальності, зокрема вказаних у п.п.41, 116 Статуту, п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів.
Стосовно заперечень відповідача у апеляційній скарзі, щодо затримки доставки деяких вагонів не з вини залізниці колегія суддів зазначає, що п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів передбачено, що у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. 
Однак, належними і допустимими доказами апелянт існування зазначених вище обставин не довів. Судом зазначалось, що у залізничних накладних містяться посилання на акти загальної форми та комерційні акти, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для продовження термінів доставки вантажів. Проте, у повному обсязі такі документи відповідач до справи не надав. 
Крім того, в ряді випадків акти загальної форми складені вже після закінчення установленого терміну доставки вантажів та свідчать про продовження терміну доставки, однак на думку суду, продовження терміну доставки вантажу можливе до його закінчення, а не після того, як встановлений термін доставки вантажу закінчився. Відтак, такі документи не можуть слугувати беззаперечними доказами порушення строків доставки вантажу з незалежних від відповідача причин, і, як наслідок, бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності. 
Згідно приписів підпункту "в" п.130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу з вини залізниці є накладна, в якій відображені дати відправки вантажу та дата прибуття вантажу на станцію призначення.
Ураховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню на суму 61111,50 грн.
Крім того, із матеріалів справи убачається, що відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу. 
Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. 
При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора.
Як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Позивач уклавши договір (оформивши накладні) розраховував на те, що відповідач здійснить поставку вантажу у визначений законодавством строк. Відповідач в свою чергу уклавши договір погодився зі строками здійснення поставки вантажу. 
Відповідачем не наведено жодних обставин та не подано жодних доказів в підтвердження відсутності у нього вини у простроченні доставки вантажу. Відповідачем не наведено підстави та не надано докази винятковості обставин, які призвели до порушення ним строків доставки вантажу.
Беручи до уваги вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив відповідачу у зменшенні розміру штрафу.
Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2020 у справі № 910/11406/20 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні. 
Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2020 у справі                             № 910/11406/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2020 у справі                        № 910/11406/20  залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
Повний текст підписано 01.04.2021. 
Головуючий суддя                                                            В.В.Андрієнко 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                С.І. Буравльов