ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року                                           Справа № 924/841/20 
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. ,  суддя Маціщук А.В. 
секретар судового засідання Орловська Т.Й. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2020 р. у справі № 924/841/20 (суддя Смаровоз М.В., повний текст рішення складено 07.12.2020 р.)  
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд"
до  ОСОБА_1 
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних  вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна"
про стягнення 236 400 грн
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - ОСОБА_5;
третьої особи - не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 236 400 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 27.07.2017 р. між ОСОБА_1 як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна" як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кангор Трейд". Після укладення зазначеного договору, під час інвентаризації активів ТОВ "Кангор Трейд" було з`ясовано, що на балансі підприємства обліковується транспортний засіб марки BMW, моделі Х6, номерний знак НОМЕР_1 , балансовою вартістю  236 400 грн. Однак, фактично вказаного транспортного засобу виявлено не було. Позивач вказує, що ОСОБА_1 не здійснено розрахунків за переданий транспортний засіб на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р., що вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2020 р. у справі № 924/841/20 позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 236 400 грн заборгованості.
Судове рішення мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази (первинні бухгалтерські документи, інше) в підтвердження здійснення розрахунків відповідача з позивачем за переданий товар згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р., відповідачем не доведено наявності жодних підстав (передбачених главою 50 ЦК України), що зумовили би припинення зобов`язання відповідача з оплати товару, що виникло на підставі договору, що свідчить про правомірність та обґрунтованість вимог позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові; здійснити розподіл судових витрат.
Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що ним проведено повний розрахунок з позивачем за придбаний автомобіль, підтвердженням чого є акт приймання-передачі транспортного засобу від 18.07.2017 р. (п. 2.1. договору). Право власності на автомобіль перейшло до відповідача в момент підписання акту приймання-передачі транспортного засобу. Згідно посвідчувального напису адміністратора сервісного центру МВС України, останній перевірив відповідність інформації внесеної до договору купівлі-продажу наданим документам (в тому числі, документам про оплату транспортного засобу).
Суд першої інстанції вдався до грубого порушення матеріального та процесуального права, відступивши від умов договору, виніс рішення на підставі припущення, що продавець гіпотетично міг передати покупцю транспортний засіб і до отримання від покупця повної його вартості.
Так, сторони договору в п. 2.1. чітко та однозначно погодили, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна, та оформляється актом приймання-передачі. Тобто, підписаний сторонами акт приймання-передачі транспортного засобу з урахуванням положень п. 2.1. договору купівлі-продажу є належним та достатнім доказом виконання зобов`язання з оплати транспортного засобу покупцем.
Апелянт вказує про те, що він звертався до суду за захистом своїх майнових прав, та посилається на судові рішення у справах № 911/1729/18, 924/279/19, 924/556/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.12.2020 р. (враховуючи ухвалу суду від 12.01.2021 р. про виправлення описки) було відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд скарги призначено на 10.02.2021 р. об 15:30 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що суд першої інстанції вірно вказав, що докази оплати коштів в сумі 236 400 грн на виконання умов договору № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р. у матеріалах справи відсутні.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що безпідставним є посилання відповідача на те, що підтвердженням того, що ОСОБА_1 проведено повний розрахунок з ТОВ "Кангор Трейд" за придбаний автомобіль, є акт приймання-передачі транспортного засобу від 18.07.2017 р., оскільки зазначений акт засвідчує лише факт приймання - передачі транспортного засобу.
Також місцевим господарським судом зроблено вірний висновок про те, що та обставина, що сторони в розділі 2 договору обумовили, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі, не свідчить про фактичну неможливість приймання та передачі транспортного засобу до проведення оплати за автомобіль. Вважає, що суд в повному обсязі з`ясував обставини справи, та серед іншого, встановив, що докази (первинні бухгалтерські документи) чи встановлені факти, які би засвідчували, що відповідачем проведено розрахунок з позивачем за придбаний автомобіль, відсутні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що безпідставним є посилання відповідача на те, що підтвердженням того, що ОСОБА_1 проведено повний розрахунок з ТОВ "Кангор Трейд" за придбаний автомобіль, є акт приймання-передачі транспортного засобу від 18.07.2017 р., оскільки зазначений акт засвідчує лише факт приймання - передачі транспортного засобу. При цьому, судом зроблено вірний висновок щодо того, що та обставина, що сторони в розділі 2 договору обумовили, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі не свідчить про фактичну неможливість приймання та передачі транспортного засобу до проведення оплати за автомобіль, адже відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок (у даному випадку, зокрема, щодо передачі транспортного засобу) достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Позивач вважає, що суд в повному обсязі з`ясував обставини справи і, серед іншого, в ході розгляду справи було встановлено, що докази (первинні бухгалтерські документи) чи встановлені факти, які би засвідчували, що відповідачем проведено розрахунок з позивачем за придбаний автомобіль, відсутні.

В судовому засіданні 10.02.2021 р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить задоволити її вимоги, рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Позивач та третя особа не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 10.02.2021 р., хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду скарги, позивач та третя особа були повідомленні про слухання справи, що підтверджується відзивами на апеляційну скаргу, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, згідно наказу директора ТОВ "Кангор Трейд" - ОСОБА_6 "Про продаж автомобіля" № 20 від 14.07.2017 р. на підставі рішення власника від 14.07.2017 р., у зв`язку з виробничою необхідністю доручено продати за балансовою вартістю автотранспортні засоби підприємства, а саме: автомобіль марки BMW X6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (балансова вартість 236400,00 грн.). Відповідальність за зняття зазначеного автомобіля з обліку покладено на ОСОБА_7 

18.07.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" (продавець) в особі ОСОБА_7 та Фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428.
Відповідно до умов даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб BMW X6, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 (розділ 1 договору).
В розділі 2 даного договору зазначено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами.
За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 236 400 грн. (розділ 3 договору).
Договір оформлений та підписаний представниками сторін в Регіональному сервісному центрі МВС Житомирської області (№ 1841/2017/5454528).

Відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу від 18.07.2017 р. до договору купівлі-продажу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р. ТОВ "Кангор Трейд" (в особі ОСОБА_7 ) і ОСОБА_1 склали цей акт про те, що здійснено приймання-передачу транспортного засобу  марки (моделі) BMW X6, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , видане 16.09.2015 р. центром № 1801.
Також зі змісту текстів вищезазначених договору та акту приймання-передачі вбачається, що вони містять підписи посадових осіб територіального сервісного центру № 1841 РСЦ МВС України в Житомирській області.

27.07.2017 р. між ОСОБА_1 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна" (покупець) укладено договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд", посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрований в реєстрі за № 8985.
Відповідно до п. 1.1. договору продавець передає у власність покупця частку в статутному капіталі Товариства (корпоративні (майнові та немайнові) права) в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд", код за ЄДРПОУ 39906252 (надалі - ТОВ "Кангор Трейд") в розмірі 2 900 000 (два мільйони дев`ятсот тисяч) гривень, що становить 100 (сто) % статутного капіталу Товариства (надалі - Частка), на умовах цього Договору, а покупець приймає у власність Частку продавця в статутному капіталі Товариства (корпоративні (майнові та немайнові) права) та зобов`язався оплатити за неї продавцеві грошові кошти у розмірі та у порядку, визначеному цим договором.
Під часткою (корпоративними правами, яка є предметом купівлі-продажу за цим договором, розуміються  всі майнові та немайнові права і обов`язки, які має продавець у ТОВ "Кангор Трейд", як його учасник, в тому числі, але не обмежуючись, права власності на статутний капітал ТОВ "Кангор Трейд", права управління, отримання активів у разі ліквідації ТОВ "Кангор Трейд", а також інші права учасника ТОВ "Кангор Трейд", визначені статутом ТОВ "Кангор Трейд" та законодавством України (п. 1.2 договору).
У відповідності до п. 3.1.7. договору продавець гарантує та підтверджує, що повідомив покупця про всі відомі йому істотні обставини, які мають відношення до товариства та/або частки, та які могли вплинути на волю покупця щодо укладення цього договору, у тому числі стосовно всіх судових спорів, виконавчих проваджень, претензій органів державної фіскальної служби тощо станом на дату укладання цього договору. У продавця та покупця відсутні претензії один до одного.
Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що продаж частки (корпоративних прав товариства) здійснюється продавцем покупцю за ціною в гривнях 3 616 800 (три мільйони шістсот шістнадцять тисяч вісімсот), що становить еквівалент 120 000 (сто двадцять тисяч) євро за курсом Національного банку України станом на дату укладення цього договору.
Згідно п. 4.2. договору розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України шляхом сплати суми, що визначена пунктом 3.1. цього Договору, в безготівковому порядку продавцю в наступному порядку:
- в день підписання цього договору після підписання сторонами договору та його нотаріального посвідчення покупець перераховує на рахунок продавця кошти в гривнях 2 561 900 (два мільйони п`ятсот шістдесят одна тисяча дев`ятсот), що є еквівалентом 85000 (вісімдесяти п`яти тисяч) євро станом на дату укладення цього договору.
- після подання по товариству балансу за 2017 рік (але не пізніше 28.02.2018 року) покупець перераховує на рахунок продавця кошти в гривнях, що є еквівалентом 25000 (двадцяти п`яти тисяч) євро станом на дату перерахування коштів за курсом Національного банку України.
- до 30.06.2018 р. покупець перераховує на рахунок продавця кошти в гривнях, що є еквівалентом 10 000 (десятьом тисячам) євро станом на дату перерахування коштів за курсом Національного банку України.
Пунктом   4.3.  договору   сторони   погодили,   що   ціна  договору, передбачена п. 4.1 цього договору, встановлена за згодою сторін, є остаточною і не підлягає зміні, при умові виконання продавцем всіх вимог покупця, які були пред`явлені ним (покупцем) продавцеві перед укладенням даного договору (за товариством рахується від`ємне значення з податку на додану вартість в розмірі 380 073 грн, відсутня заборгованість по заробітній платі, податках, зборах, інших загальнообов`язкових платежах та інші борги). В разі наявності різниці між від`ємним значенням з податку на додану вартість, зафіксованим в даному пункті договору, та фактичним від`ємним значенням з податку на додану вартість, заборгованостей по заробітній платі, податках, зборах, інших загальнообов`язкових платежах, кредиторської заборгованості ціна договору може бути зменшена на відповідну різницю від`ємним значенням з податку на додану вартість, зафіксованим в даному пункті договору, та фактичним від`ємним значенням з податку на додану вартість, заборгованостей по заробітній платі, податках, зборах, інших загальнообов`язкових платежах, кредиторської заборгованості.
Пунктом 4.7. договору сторони передбачили, що усі витрати, пов`язані з укладенням та нотаріальним посвідченням цього договору, сплачуються сторонами (продавцем і покупцем) в рівних частинах.
Згідно з п. 6.3 договору у разі прострочення оплати за договором продавець має право вимагати сплати пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки за користування чужими грошовими коштами.
Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, скріпленими печатками сторін (для покупця) і його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Датою набуття чинності вважається дата, яка зазначена в преамбулі цього договору (п. 6.1 договору).
Зміна та/або доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору вносяться лише за взаємною згодою сторін, є невід`ємною частиною договору та мають юридичну силу в разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін (для покупця) та нотаріально посвідчені (п. 7.1 договору). 
Відповідно до п. 8.3. договору покупець підтверджує, що він повністю ознайомлений з характером діяльності та фінансовим станом товариства, на підтвердження фінансового та матеріального стану товариства, в день підписання продавець зобов`язаний надати покупцю акт інвентаризації з переліком усього наявного майна товариства. Після передачі і погодження з покупцем даного акту інвентаризації продавець не має права вчиняти жодних дій з майном товариства, спрямованих на відчуження, передачу в іпотеку, заставу тощо. Акт інвентаризації є невід`ємною частиною даного договору.
Даний договір підписано ОСОБА_1 та директором ТОВ "Ленакс України" з відтиском печатки юридичної особи.

31.07.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" видано наказ                  №20/4 про проведення інвентаризації будинків та споруд, основних засобів, товарів, сировини та інших товарно-матеріальних цінностей, малоцінних предметів станом на 01.08.2017 р.
Відповідно до інвентаризаційного опису основних засобів (транспортних засобів), проведеного комісією 01.08.2017 р., виявлено недостачу - автомобіль BMW X6 Drive 3.5I E71, 3000 см. куб. на суму 277 500 грн.

24.04.2020 р. позивач звернувся до відповідача з вимогами № 28, 29, в яких вимагав виконати обов`язок за договором купівлі-продажу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р., здійснивши повну оплату вартості транспортного засобу в розмірі 236 400 грн.

В матеріалах справи міститься висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 15.10.2020 р. № 2736/2770/20-25, згідно висновку якого підпис від імені ОСОБА_6 у графі "директор ОСОБА_6 " у наказі № 20 від 14.07.2017 р. "Про продаж автомобіля" - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_6 у графі "директор ОСОБА_6 " у наказі № 20 від 14.07.2017 р. "Про продаж автомобіля" - виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою.

На підтвердження своїх доводів учасниками процесу також надано суду копії витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.01.2019р., судових рішень у справах № 911/1729/18, 924/279/19, 924/556/19, тощо. 

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 236 400 грн заборгованості на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що згідно із статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Відповідно до ч. 6 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.
Враховуючи позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 296/9355/18, а також те, що даний спір господарського товариства з його учасником (засновником), який вибув з цього товариства, є тісно пов`язаним із корпоративними відносинами, тому має розглядатися за правилами господарського судочинства за місцезнаходженням юридичної особи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.
Згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є одним із загальних засад цивільного законодавства.
Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.
Покупець - це сторона договору купівлі-продажу, яка приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ціну). Продавець - це сторона договору купівлі-продажу, яка передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві). 
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).
Статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України і мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.
У розумінні зазначених правових положень суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували би наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При вирішенні  спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. 
Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно існують,  порушуються, оспорюються чи не визнаються, потребують захисту та можуть бути відновлені шляхом задоволення заявленого позову.

ТзОВ "Кангор Трейд", обґрунтовуючи порушення свого права та/або інтересу посилається на неналежне виконання ОСОБА_1 умов договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р. в частині здійснення розрахунків за переданий транспортний засіб. Вказує, що після укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кангор Трейд" від 27.07.2017 р., під час інвентаризації активів товариства було з`ясовано, що на балансі підприємства обліковується транспортний засіб марки BMW, моделі Х6, номерний знак НОМЕР_1 , балансовою вартістю  236 400 грн. Однак, фактично вказаного транспортного засобу виявлено не було.

Матеріалами справи підтверджується, що 14.07.2017 р. ОСОБА_1 , будучи засновником (власником) ТзОВ "Кангор Трейд" вирішив у зв`язку з виробничою необхідністю продати за балансовою вартістю 236 400 грн транспортний засіб марки BMW, моделі Х6, номерний знак НОМЕР_1 .
Так, 18.07.2017 р. між ТзОВ "Кангор Трейд" (продавець) в особі ОСОБА_7 та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 1841/2017/545428, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб BMW X6, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 за ціною 236 400 грн. Передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної сплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами (розділ 2 даного договору).
Відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу від 18.07.2017 р. до договору купівлі-продажу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р. ТОВ "Кангор Трейд" (в особі ОСОБА_7 ) і ОСОБА_1 склали цей акт про те, що здійснено приймання-передачу транспортного засобу  марки (моделі) BMW X6, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) серії НОМЕР_3 , видане 16.09.2015 р. центром № 1801. Також зі змісту текстів вищезазначених договору та акту приймання-передачі вбачається, що вони містять підписи посадових осіб територіального сервісного центру № 1841 РСЦ МВС України в Житомирській області.
Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні 10.02.2021 р. пояснив суду, що розрахунок за придбаний автомобіль відповідач здійснив готівкою в касу ТзОВ "Кангор Трейд". Підтверджуючі документи у нього не збереглися, оскільки з моменту укладення даного договору пройшло багато часу, а він як фізична особа не зобов`язаний був їх зберігати.
З матеріалів справи судом встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18.07.2017 р. № 1841/2017/545428 ОСОБА_1 являвся одноособовим власником ТзОВ "Кангор Трейд" із 100 % часткою в статутному капіталі товариства, міг реалізовувати правомочності власника такого майна щодо розпорядження ним, в тому числі відчужити його за правочином (купівлі-продажу, дарування, міни тощо). 
Тобто зобов`язання за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р. виникли саме між ОСОБА_1 , як фізичною особою та ТзОВ "Кангор Трейд", власником якого, на момент укладення даного договору, також являвся ОСОБА_1 .
Стаття 204 ЦК України визначає презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Даний договір є дійсним, в судового порядку недійсним не визнавався. 

Апеляційним судом також встановлено те, що в подальшому ОСОБА_1 відчужив ТзОВ "Ленакс Україна" частку у статутному капіталі ТзОВ "Кангор Трейд" в розмірі 2 900 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу товариства, що стверджується договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ "Кангор Трейд" від 27.07.2017 р. Даний договір є дійсним, в судового порядку недійсним не визнавався.
Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства повинен містити істотні умови, зокрема: предмет, ціну, строк дії, порядок оплати, момент переходу права власності на частку, порядок приймання-передачі частки.
Враховуючи визначення поняття майна, наведене в ст. 190 ЦК України, під час оцінки вартості частини майна учасника в статутному фонді, слід брати до уваги виробничі й невиробничі фонди, інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі товариства, а також майнові права та обов`язки. 
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. До майнових обов`язків належать, зокрема, договірні зобов`язання майнового характеру.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вартість майна товариства повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов`язань товариства. Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування.
Тобто відчужуючи частку в статутному капіталі ТзОВ "Кангор Трейд" за договором від 27.07.2017 р. сторони визначили частку у статутному капіталі ТзОВ "Кангор Трейд" в розмірі 2 900 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу товариства, яка мала б включати в себе, в тому числі, зобов`язання за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р., якщо такі були (не виконанні чи виконанні неналежним чином).
Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження того, що сторони якимось чином відобразили наявність зобов`язання ОСОБА_1 перед ТзОВ "Кангор Трейд" за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р., або ж наявність у ОСОБА_1 перед ТзОВ "Кангор Трейд" заборгованості за вказаним договором купівлі-продажу транспортного засобу.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що у справі № 911/1729/18 судом було зазначено, що в силу п. 8.3. договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ "Кангор Трейд" від 27.07.2017 р., покупець (ТзОВ "Кангор Трейд") підтверджує, що він повністю ознайомлений з характером діяльності та фінансовим станом товариства, на підтвердження фінансового та матеріального стану товариства, в день підписання продавець зобов`язаний надати покупцю акт інвентаризації з переліком усього наявного майна товариства. Після передачі і погодження з покупцем даного акту інвентаризації продавець не має права вчиняти жодних дій з майном товариства, спрямованих на відчуження, передачу в іпотеку, заставу тощо. Акт інвентаризації є невід`ємною частиною даного договору.
Тобто зі змісту пунктом 8.3 договору вбачається, що покупець (ТзОВ "Ленакс Україна") підтверджує, що він дійсно повністю ознайомлений з характером діяльності та фінансовим станом ТзОВ "Кангор Трейд". При цьому в день підписання ОСОБА_1 був зобов`язаний надати ТзОВ "Ленакс Україна" акт інвентаризації з переліком усього майна ТзОВ "Кангор Трейд". Після передачі і погодження з ТзОВ "Ленакс Україна" даного акту інвентаризації ОСОБА_1 не мав права вчиняти жодних дій з майном ТзОВ "Кангор Трейд", спрямованих на відчуження, передачу в іпотеку, заставу. Також сторони в даному пункті обумовили, що акт інвентаризації є невід`ємною частиною договору.
Отже, ставлячи свій підпис та погоджуючись з умовами договору ТзОВ "Ленакс Україна" засвідчило факт обізнаності з фінансовим станом ТзОВ "Кангор Трейд", покупець був обізнаний про наявність чи відсутність товарно-матеріальних цінностей товариства, в тому числі, транспортного засобу BMW X6, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 .
До матеріалів справи не надано доказів, які б свідчили про відчуження чи передання майна ТзОВ "Кангор Трейд" ОСОБА_1 або передачу його в заставу, вже після підписання договору  купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ "Кангор Трейд" від 27.07.2017 р.

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
На переконання колегія суддів преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 11.12.2018 р. у справі № 907/868/17).

Отже, враховуючи обставини встановлені судом у справі № 911/1729/18, колегія суддів апеляційного суду у даній справі зазначає, що ТзОВ "Ленакс Україна" на момент укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ "Кангор Трейд" від 27.07.2017 р. було ознайомлене з фінансовим станом ТзОВ "Кангор Трейд" та йому було відомо про наявність чи відсутність товарно-матеріальних цінностей товариства, в тому числі, спірного транспортного засобу.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі в їх сукупності та докази у ній, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позову про стягнення з відповідача 236 400 грн заборгованості на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2017/545428 від 18.07.2017 р. слід відмовити, оскільки позивач не довів суду обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог в суді та порушення його права та/або інтересу.

Окрім того, колегія суддів, з врахуванням встановлених у справі обставин, вважає необґрунтованими та безпідставними посилання позивача на інвентаризаційний опис основних засобів від 01.08.2017 р. та висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 15.10.2020 р. № 2736/2770/20-25, оскільки вони не підтверджують обставин обґрунтованості вимог позивача. 
При цьому в силу приписів ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.
ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно приписів ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Підсумовуючи викладене, за результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2020 р. у справі № 924/841/20 необхідно скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. 

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Пільги щодо сплати судового збору передбачено у ст.5 ЗУ "Про судовий збір".
Так, згідно з ч.1 вказаної статті від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (п.9).
До апеляційної скарги відповідач долучив копію довідки до акту МСЕК серія 12 ААБ № 528315, якою підтверджується те, що ОСОБА_1  встановлено 2 групу інвалідності, тобто він звільнений від сплати судового збору.  
Враховуючи те, що судом було відмовлено в задоволенні даного позову, тому судовий збір за розгляд апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача в дохід Державного бюджету України в розмірі 5 319 грн згідно ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд           
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2020 р. у справі № 924/841/20 - задоволити.
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2020 р. у справі № 924/841/20 - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Залізняка, буд. 18 Б, ідентифікаційний код 39906252) в дохід Державного бюджету України 5 319 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.
4. Доручити видачу судового наказу Господарському суду Хмельницької області.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
6. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 року 

Головуючий  суддя                                                                     Олексюк Г.Є. 

Суддя                                                                                              Гудак А.В.  

Суддя                                                                                              Маціщук А.В.