ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року	Львів	Справа № 500/2130/19 пров. № А/857/5531/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брук-тон» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Дерех Н.В.,
час ухвалення рішення: 13:42:55,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення: 17 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брук-тон» (далі - ТзОВ «Брук-тон») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області), Державної податкової служби України (далі - ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області №  1244449/42938038 від 05.08.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 01.07.2019 в день її направлення.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області № 1244449/42938038 від 05.08.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.07.2019. Зобов`язано Державну податкову службу України  зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 01.07.2019 днем її подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брук-тон» 1921 грн сплаченого судового збору. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брук-тон» 1921 грн 00 коп. сплаченого судового збору. 
Рішення мотивоване тим, що позивачем надано контролюючому органу документи, яких було цілком достатньо для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної №1 від 01.07.2019.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, ГУ ДПС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної визначені критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення такої реєстрації, а саме: ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Приймаючи рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.07.2019 контролюючим органом враховано, що позивач не надав контролюючому органу первинні документи щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брук-тон» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 08.04.2019, номер запису 16421020000001207.
Видами діяльності позивача є: код КВЕД 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва (основний);  код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; код КВЕД 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами;  код КВЕД 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.; код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; код КВЕД 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад.
ТзОВ «Брук-тон» взяте на облік в Головному управлінні ДФС у Тернопільській області, Кременецьке управління, Збаразька ДПІ (Збаразький район) 09.04.2019, номер взяття на облік: 190619111462.
Позивачем було сформовано та подано для реєстрації податкову накладну №1 від 01.07.2019. В подальшому, контролюючим органом сформовано квитанцію від 26.07.2019, у відповідності до якої реєстрація зазначеної податкової накладної була зупинена із посиланням на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків. визначених пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної і розрахунку коригування в ЄРПН.
30.07.2019 ТзОВ «Брук-тон» подано лист - пояснення №07-07 у зв`язку із зупиненням реєстрації податкової накладної №1 від 01.07.2019 та додані  первинні документи по проведеній господарській операції.
Комісією Головного управління ДПС в Тернопільській області було прийнято рішення від 05.08.2019 №1244449/42938038 про відмову у реєстрації податкової накладної №1. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі також – ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї вимоги Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2018 № 117 затвердив «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до п. п. 4, 5 Порядку № 117 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі. Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктами 6, 7 Порядку № 117 встановлено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку або коли податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пунктів 12 - 16 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно вимог пунктів 18 - 20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Пункт 21 Порядку № 117 передбачає виключний перелік підстав для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, якими є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
У даній категорії справ первинним об`єктом судового дослідження є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної та приймав рішення про відмову у її реєстрації. Підставою для таких дій мають бути чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій, конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка наведена у постанові Верховного суду від 23.10.2019 при розгляді справи № 826/8693/18.
Тобто, у квитанціях про зупинення ПН, які отримав позивач, повинно бути чітко конкретизовано, які саме документи потрібні податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
З матеріалів справи вбачається, шо ПН № 1 від 01.07.2019 відповідно до квитанції від 26.07.2019 про зупинення реєстрації містила інформацію про те, що вказана податкова накладна відповідає пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операції» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію такої податкової накладної в ЄРПН.
При цьому, слід зазначити, що станом на час виникнення спірних правовідносин такі критерії були викладені в листі ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18, водночас, не були визначені нормативно-правовим актом, оскільки наказ Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 13.06.2017 № 567 втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 06.04.2018 № 409 року, який набув чинності 25.05.2018.
Отже, за відсутності нормативно-правового акта, яким визначалися критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, зупинення реєстрації податкових накладних, поданих позивачем, не мало правового підґрунтя.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо правомірності оскарженого рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної ТзОВ «Брук-тон», колегія суддів зазначає, що це питання безпосередньо пов`язане з питанням щодо зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття таких рішень.
За наслідками зупинення реєстрації ПН № 1 від 01.07.2019 позивачем надіслано пояснення та засвідчені копії документів, які підтверджують виконання умов договорів поставки, оренди приміщення, оренди виробничого обладнання в повному обсязі. 
Колегія суддів звертає увагу, що в оскарженому рішенні відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної, а також в квитанції про зупинення її реєстрації, не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для реєстрації податкової накладної.
Водночас, кожен з наданих позивачем пакетів документів повністю підтверджує реальність здійснення господарських операцій, по яких позивачем подавалась на реєстрацію податкова накладна.
При цьому, судом звертається увага на те, що згідно пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку – дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої – дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів – дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг – дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.10. статті  201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також колегія суддів зазначає, що хоч п. 14 Порядку № 117 визначено єдиний для всіх випадків перелік документів, необхідних для реєстрації податкових накладних, незалежно від зв`язку із ступенями ризиковості платника податку, конкретний перелік таких документів може залежати і залежить, зокрема, від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки тощо.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що неконкретність вимоги про надання документів виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним такої вимоги, оскільки в цьому випадку рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18.12.2019 року під час розгляду справи № 560/435/19.
Щодо тверджень відповідача про те, що позивач не надав всіх документів, необхідних для реєстрації поданої ним податкової накладної, колегія суддів зазначає, що Порядком №117 визначений перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та надання письмових пояснень, за відсутності надання яких або ж надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, комісією контролюючих органів приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем надано контролюючому органу повідомлення щодо подачі документів з поясненнями, яких було цілком достатньо для прийняття комісією ГУ ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної № 1 від 01.07.2019.
Враховуючи наведене вище, позивач надав усі необхідні документи, які дозволяли здійснити реєстрацію податкової накладної, складеної за результатами здійснення господарських операцій з постачання товарів/послуг отримувачу - ТзОВ «ТОМ-ІНВЕСТБУД», а тому прийняття відповідачем спірних рішень є неправомірним.
У зв`язку із встановленими фактичними обставинами оскаржуване рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, тобто не відповідає принципу правової визначеності та на переконання колегії суддів підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки досліджені судом надані позивачем документи підтверджують реальність проведення господарських операцій із згаданим вище контрагентом.
В свою чергу, відповідачі як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття зазначеного рішення.
Також колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, зважаючи на таке.
Відповідно до п. 28 Порядку № 117 податкова накладна, реєстрацію якої зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.
Крім того, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень та необхідність повторного звернення до суду.
У рішеннях у справах «Мултіплекс проти Хорватії» та «Кутіч проти Хорватії» Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема, що ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачами будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не висловлено, а тому порушені права позивача підлягають захисту, як шляхом визнання протиправним рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2019, так і шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 500/2130/19 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький 	
Повне судове рішення складено 19.02.2021 року