УХВАЛА

11 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  911/1333/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Дроботової Т.Б., Чумака Ю.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника обласної прокуратури
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020
та рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020
за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі:
1. Територіальної громади с. Тарасівка в особі Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області,
2. Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) "Віночок" Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс Ост"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фізична особа-підприємець Лозинський Андрій Володимирович
про стягнення 61 293,34 грн,
ВСТАНОВИВ:
24.12.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 (повний текст складено 30.11.2020) та рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №   911/1333/19, подана 18.12.2020 через апеляційний господарський суд.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з наступного.
За змістом пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
За змістом частини сьомої зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у справі № 911/1333/19 є стягнення грошових коштів у сумі 61   293,34 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн станом на 01 січня 2020 року), а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами Господарського процесуального кодексу України.
Обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження, заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для територіальної громади с.   Тарасівка, а також для дошкільного навчального закладу "Віночок", оскільки господарські суди попередніх інстанцій не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №   904/2292/18, від 27.08.2020 у справі № 916/477/18 та від 11.09.2020 у справі № 904/321/19 щодо вчинення відповідачем протиправних дій під час виконання умов договору підряду № 79 від 14.12.2016 та як наслідок заподіяння збитків.
Проте посилання у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду та на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права фактично зводяться до незгоди із встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи та оцінкою доказів і не стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, як і не стосуються значного суспільного інтересу та питання виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Отже, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань виключних випадків, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, може бути переглянуто у касаційному порядку.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №   911/1333/19, на підставі пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №   911/1333/19.
2. Касаційну скаргу та додані до неї матеріали (в тому числі платіжне доручення №   3240 від 23.12.2020 на суму 3 842,00 грн) повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В.А. Зуєв

Судді                                                                                                    Т.Б. Дроботова

Ю.Я. Чумак