Провадження № 33/4820/11/21 
Справа № 685/858/20 Головуюча в 1-й інстанції Бурлак Г. І. 
Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2021 року м.Хмельницький
       
       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Гапонова Є.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Хомяка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, фізичної особи – підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 гривень 00 копійок.
               Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 гривні 40 копійок.
За постановою суду, 25.06.2020 року біля 22 год. 00 хв. в магазині - кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , в порушення вимог п.п.1 п.3 Постанови КМУ №392 в редакції станом на 25.06.2020, п.4 Постанови ГСЛ України №17 від 09.05.2020 та п.11 Постанови ГСЛУ №32 від 02.06.2020, згідно яких допуск відвідувачів у заклад дозволяється лише у респіраторній або захисній масці (в тому числі саморобній), так щоб були покриті ніс та рот, продавцем магазину  ОСОБА_2  було реалізовано товар покупцю  ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину без захисної маски. Таким чином, власник магазину «Олександр» ОСОБА_1  вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що посилання у протоколі на п. 4 Постанови ГДСЛ № 17 від 09.05.2020 року є незаконним та безпідставним, оскільки дана норма втратила свою дію 05.06.2020 року, проте суд першої інстанції на вказані зміни законодавства не звернув увагу, зазначивши в оскаржуваній постанові про порушення ОСОБА_1 норми, згідно якої допуск відвідувачів у заклад дозволяється лише у захисній масці. Разом з тим, 05.06.2020 року згідно рекомендацій пп.3 п. 11 Постанови ГДСЛ № 32 від 02.06.2020 року, уведено в дію обов`язок для відвідувачів закладів громадського харчування – пересуватися в ньому вдягненими в захисну маску, що прикриває ніс та рот, крім часу сидіння за столом з ціллю приймання їжі або напоїв. Тому, уважає що його незаконно притягнуто до відповідальності за дії вчинені фізичною особою ОСОБА_3 усупереч вимогам ст. 62 Конституції України та ст.ст. 7, 9 КУпАП. Судом залишено поза увагою, що ОСОБА_3 зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно нього, як свідок.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Хомяка О.М., перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного. 
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Санкцією цієї статті передбачено стягнення у виді накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із п.п. 1 п. 3 Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, в редакції чинній на час вчинення правопорушення, на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(далі Постанова № 211) на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2, з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на території вказаних у цій Постанові регіонів із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовжити на всій території України дію карантину, встановленого Постановою № 211.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500 продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , як суб`єкта вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого  статтею 44-3 КУпАП на підставі зібраних у справі доказах, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 230401 від 25 червня 2020 року, згідно якого 25.06. 2020 року близько 22 год. 00 хв. продавцем магазину ОСОБА_2 було реалізовано товар покупцю ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні магазину - кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , без захисної маски;
- письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 25 червня 2020 року /а. с. 7,8/;
- витягу фізичних осіб-підприємців, яким підтверджено, що ОСОБА_1 є фізичною – особою підприємцем, який здійснює діяльність у сфері торгівлі та громадського харчування;
- відеозаписом.
Згідно з частиною другою статті 251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті  постанови місцевим судом не було взято до уваги усі обставини справи.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог статей 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи /п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії»/.
Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ про те, що застосований захід має бути пропорційним переслідуваній меті.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчиненим правопорушенням не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, його майновий стан, вік, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАПу зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Згідно з частиною другою статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься  постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини конкретно цієї справи, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_1 можуть бути застосовані положення ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, застосування якого буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
На підставі наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова судді першої інстанції  щодо нього скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст.ст.22, 284, 294 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М. Кулеша