П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5760/20	
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача - Стас Л.В.,
суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дмитрівка» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дмитрівка» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дмитрівка» (далі – ТОВ «Агрофірма Дмитрівка», позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Одеській області від 05 грудня 2019 року №ОД900/1593/АВ/П/МГ-ФС про накладання штрафу у сумі 125190,00 грн. за порушення вимог частин 1 та 2 ст.107 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошував на протиправність дій відповідача під час винесення оскаржуваної постанови, а саме: невручення направлення на проведення заходу державного контролю позивачу; невстановлення паспортних даних працівників охорони ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ); ненаправлення повідомлення про дату та час розгляду справи про накладання штрафу; підписання постанови особою ОСОБА_4 , яка, відповідно відомостей з ЄДРПОУ, не має право підпису; проведення розгляду справи про накладання штрафу без участі позивача.
Поряд з цим, позивач вказав, що оплата праці у святкові і неробочі дні, у розумінні ст.107 КЗпП України, не є нормою оплати праці, не є гарантією чи компенсацією для працівників, оскільки входить до структури заробітної плати, а отже, відноситься до інших державних соціальних гарантій, і не входить до числа мінімальних державних гарантій в оплаті праці.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у задоволенні позову ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» - відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги, товариство, окрім доводів викладених в позовній заяві, також зазначило, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що відповідно ч.3 ст.107 КЗпП України за бажанням працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому не лише оплачується у подвійному розмірі робота, а й може бути наданий інший день відпочинку.
Крім того, товариство вважає, що штраф у розмірі 125190,00 грн., щодо несвоєчасної сплати грошової суми у розмірі 4000 грн. є неспівмірним.
Відповідач, Головне управління Держпраці у Одеській області, подав відзив на апеляційну скаргу за яким, відповідач погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ТОВ «Агрофірма Дмитрівка», а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Судом встановлено, що згідно наказу Головного управління Держпраці в Одеській області від 08 серпня 2019 року №1495 про проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування проведено Інспекційне відвідування ТОВ«АгрофірмаДмитрівка», адреса: 68710, Одеська область, Белградський район, село Дмитрівка, вулиця Сільськогосподарська, 35.
За результатами інспекційного відвідування складений АКТ інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ОД900/1593/АВ від 22 серпня 2019року, за яким виявлено 4 порушення, а саме:
- виплата заробітної плати у товаристві не проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені частиною 1 та 2 статті 115 КЗпП України, частиною 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1993 року №108/95-ВР (далі-Закон №108/95-ВР) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; 
- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від установи, організації проводилась не в день звільнення;
- не дотриманні зобов`язання щодо своєчасного та повного нарахування заробітної плати (з урахуванням мінімальних гарантій в оплаті праці) за роботу у святкові дні, які визначені чинним законодавством України у червні, серпні, грудні 2018 року відносно 6 працівників;
- не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи.
З цього приводу на ім`я директора товариства ОСОБА_5 було видано припис від 22 серпня 2019 року, який він отримав, що засвідчено його особистою письмовою відміткою, з вимогою усунути виявлені порушення законодавства про працю у строк до 28 серпня 2019 року. 
У визначений приписом строк від товариства до Головного управління Держпраці у Одеській області надіслано листа №23 від 23 серпня 2019 року про усунення виявлених в Акті №ОД900/1593/АВ/П від 22 серпня 2019 року порушень.
Доказів отримання відповідачем вказаного листа від 23 серпня 2019 року матеріали справи не містять.
Разом з тим, в матеріалах справи міститься направлення на здійснення інспекційного відвідування ТОВ«АгрофірмаДмитрівка» в термін з 01 листопада 2019 року по 11 листопада 2019 року, яке, відповідно підпису, вручено директору ОСОБА_5 особисто 01 листопада 2019 року. (а.с.71)
30 жовтня 2019 року на підставі наказу Головного управління Держпраці в Одеській області №1950 та направлення на здійснення інспекційного відвідування від 30 жовтня 2019 року №15/01-29-3779 співробітник Головного управління Держпраці в Одеській області провів інспекційне відвідування ТОВ «Агрофірма Дмитрівна» у період з 01 листопада 2019 року по 11 листопада 2019 року щодо виконання припису №ОД900/1593/АВ/П від 22 серпня 2019 року в частині забезпечення застосування правових норм щодо тривалості робочого часу, заробітної плати та з інших подібних питань, які передбачені розділами 4, 6, частини І Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року №1338.
За результатами проведеного позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці в Одеській області 11 листопада 2019 року в присутності директора ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» Станчева Б.М. складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ОД900/1593/АВ-ОД1200/П/1593, за яким:
- пункт 1 припису виконано - виплата заробітної плати у товаристві проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені частиною 1 та 2 статті 115 КЗпП України, частиною 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1993 року №108/95-ВР(далі-Закон №108/95-ВР) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; 
- виконання пункту 2 досліджено не було - за період з 22 серпня 2019 року по теперішній час у товаристві звільнення найманих працівників не відбувалося; 
- пункт 3 своєчасно не виконано - зобов`язання щодо своєчасного та повного нарахування заробітної плати (з урахуванням мінімальних гарантій в оплаті праці) за роботу у святкові дні, які визначені чинним законодавством України відносно 3 (трьох) працівників: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виконано з значним запізненням від строків зазначених у приписі №ОД900/1593/АВ/П від 22 серпня 2019 року, а саме: 04 листопада 2019 року;
- пункт 4 виконано - забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи.
Таким чином, під час проведення заходу державного контролю на предмет контролю виконання припису про усунення виявлених порушень від 22 серпня 2019 року було з`ясовано, що пункт 3 не був виконаний у повному об`ємі у визначені строки, та вищенаведені порушення (в частині виконання зобов`язань щодо своєчасного та повного нарахування заробітної плати, з урахуванням мінімальних гарантій в оплаті праці, за роботу працівників у святкові дні, які визначені чинним законодавством України у червні та серпні 2018 року, відносно трьох працівників товариства - ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ), продовжували тривати і на дату початку здійснення заходу державного контролю, а саме на 01 листопада 2019 року, що є свідомим нехтуванням норм про обов`язковість додержання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.
18 листопада 2019 року на юридичну адресу ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» направлено повідомлення про розгляд справи про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №15/01-33-10266, за яким вказано, що результати розгляду справи про накладання штрафу буде повідомлено товариство додатково, у строки передбачені п.4 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (із змінами).
05 грудня 2019 року уповноваженою посадовою особою Головного управління Байдюк С.В., начальником відділу з питань оплати праці Управління з питань праці Мартус Л.В. та інспектором відділу з питань оплати праці Управління питань праці Набока О.М. винесено Протокол розгляду справи про накладання уповноваженою посадовою особою Головного управління Держпраці в Одеській області №32 за відсутності керівника об`єкта відвідування або його уповноваженої особи, та клопотання про відкладення розгляду справи від вказаних осіб, яким вирішено скласти постанову про накладання штрафу на ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» у розмірі 125190,00 грн.
05 грудня 2019 року Головне управління Держпраці в Одеській області, розглянувши справу про накладення штрафу на підставі Акту інспекційного відвідування від 11 листопада 2019 року №ОД900/1593/АВ-ОД1200/П/1593 щодо порушень ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» законодавства про працю, а саме вимог частини 1 та 2 статті 107 КЗпП України відносно трьох працівників товариства - ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , постановою №ОД900/1593/АВ/П/МГ-ФС було накладено на ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 125190,00 грн. на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України.
05 грудня 2019 року згідно квитанції ПАТ «Укрпошта» відповідачем на юридичну адресу ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» листом за вихідним №15.01-33-10856 направлено постанову №ОД900/1593/АВ/П/МГ-ФС про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області у розмірі 125190,00 грн. (а.с.50-51)
Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивача було правомірно притягнуто до передбаченої абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України відповідальності за порушення мінімальних державних гарантій в оплаті праці відносно трьох працівників.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.
Так, відповідно до абз.1 п.1 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики №340 від 27 березня 2015 року, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Наказом Державної служби України з питань праці від 03 серпня 2018 року №84 затверджено положення про Головне управління Держпраці в Одеській області, в пункті 1 якого зазначено, що головне управління є територіальним органом Держпраці України та здійснює свої повноваження на території Одеської області.
Згідно з пп.2 п.6 Положення №84 Головне управління для виконання покладених на нього завдань має право: отримувати в установленому законодавством порядку від установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб інформацію, документи та інші матеріали, необхідні для виконання покладених завдань.
Відповідно до п.6 Розділу 4 Положення про державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11 лютого 2015 року, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Згідно з п.5 Розділу 6 Положення №96 від 11 лютого 2015 року Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Відповідно до п.п.1-2 ст.12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 від 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі інспектори праці, забезпечені відповідними документами, які засвідчують їхні повноваження, мають право, у тому числі безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема наодинці або у присутності свідків допитувати роботодавця або персонал з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, то таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823, який набрав чинності 30 серпня 2019 року, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року №1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених абзацом 4 частини 2 статті 265 КЗпП України, визначено Порядком №509.
Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
З огляду на вказане, правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, та, як наслідок, накладення штрафу у розмірі, встановленому абзацом 4 частини 2 статті 265 КЗпП України.
Як свідчать матеріали справи, приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу від 05 грудня 2019 року №ОД900/1593/АВ/П/МГ-ФС суб`єкт владних повноважень виходив з того, що позивачем не дотримано зобов`язання щодо своєчасного та повного нарахування заробітної плати (з урахуванням мінімальних гарантій в оплаті праці) за роботу у святкові дні. 
У свою чергу, позивач, не погоджуючись з цим, зазначає про те, що факт порушення товариством вимог КЗпП України не доведений на підставі відсутності підтвердження паспортних даних ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Втім, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість вказаних доводів позивача з огляду на те, що 12 листопада 2019 року директор ТОВ «Агрофірма Дмитрівка» ОСОБА_5 отримав під підпис один примірник Акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ОД900/1593/АВ-ОД1200/П/1593 від 11 листопада 2019 року, в якому відсутні будь-які відмітки про наявність заперечень чи зауважень до нього, зокрема щодо того, що вказані особи не є працівниками ТОВ «Агрофірма Дмитрівка».
Крім того, у Акті №ОД900/1593/АВ-ОД1200/П/1593 від 11 листопада 2019 року зафіксовано, що відповідно до наданої товариством під час інспекційного відвідування розрахунково-платіжної відомості за листопад 2019 року нарахування та виплата ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заробітної плати за роботу працівників у святкові дні, які визначені чинним законодавством України, а саме: у святковий день 28 червня 2018 року (вісім робочих часів, згідно табелю обліку використання робочого часу, - охоронцям товариства ОСОБА_1 ОСОБА_9 ), у святковий день 24 серпня 2018 року (дев`ять робочих часів - охоронцю товариства ОСОБА_3 , та вісім робочих часів - охоронцю товариства ОСОБА_1 ) відбулося лише 04 листопада 2019 року, що свідчить про не виконання вимог припису №ОД900/1593/АВ/П у визначені строки.
Поряд з цим, колегія суддів вказує на те, що статтею 12 Закону України "Про оплату праці" визначено, що норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижче оплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.
Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.
Таким чином, доводи скаржника про те, що оплата праці у святкові і неробочі дні не входить до числа мінімальних державних гарантів в оплаті праці, є необґрунтованими.
В свою чергу, відповідно листа Мінсоцполітики від 09 грудня 2014 року №922/13/155-14, робота у святкові та неробочі дні (ст. 73 КЗпП України) підлягає компенсації згідно ст. 107 КЗпП України. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.
Втім, матеріали справи не містять доказів, що працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали відгул за раніше відпрацьований час у святкові дні.
Щодо посилання скаржника на порушення відповідачем п.3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі-Порядок №509), колегія суддів зазначає таке.
Норми Порядку №509, у редакції чинній на момент проведення інспекційного відвідування, зазнали відповідних змін з 30 серпня 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21 серпня 2019 року.
Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;
акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;
акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;
акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Таким чином, колегія суддів вважає спростованим доводи позивача про підписання оскаржуваної постанови особою, яка, відповідно відомостей з ЄДРПОУ, не має право підпису, так як Байдюк С.В. є (згідно положення) керівником Головного управління Держпраці в Одеській області, а тому відповідно пункту 2 Порядку №509, наділений повноваженням підписання постанов про накладання штрафів.
Так, у силу вимог пункту 3 Порядку №509 (у редакції Постанови №823 від 21 серпня 2019 року) справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
У відповідності до пункту 4 Порядку №509 (у редакції Постанови №823 від 21 серпня 2019 року) під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Як свідчать матеріали справи, повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 18 листопада 2019 року №15/01-33-10266 було надіслано рекомендованим листом, як того вимагає абз.2 п.3 Порядку №509. Це підтверджується фіскальним чеком від 18 листопада 2019 року (а.с.88-89).
Варто відзначити, що наведена норма законодавства вимагає від органу держпраці направлення на адресу суб`єкта господарювання саме рекомендованого листа без отримання зворотного повідомлення про його вручення.
Отже, доводи скаржника про те, що відповідачем не надані докази надіслання такого повідомлення є такими, що не ґрунтуються на приписах пункту 3 Порядку №509.
Суд апеляційної інстанції, провівши порівняльний аналіз редакцій Порядку №509 встановив, що пункти 5-8 цього Порядку, які передбачали обов`язкове письмове повідомлення суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу та участь такого суб`єкта господарювання або роботодавця під час розгляду справи, були виключені згідно з Постановою №823 від 21 серпня 2019 року.
Окрім того, колегія суддів вважає, що суб`єкт владних повноважень дотримався вимог Порядку №509 та розглянув справу 05 грудня 2019 року, тобто на 37 день з дня складення Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 11 листопада 2019 року №ОД900/1593/АВ-ОД1200/ГТ/1593.
В свою чергу колегія суддів наголошує на тому, що чинне законодавство України про працю не передбачає пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин для звільнення від відповідальності юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, з урахуванням розміру порушення. А тому, посилання товариства на не співмірність штрафних санкцій в розмірі 125190,00 грн. з несвоєчасною сплатою грошової суми в розмірі 4000 грн., колегія суддів вважає необґрунтованими.
З системного аналізу вимог чинного законодавства та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова від 05 грудня 2019 року №ОД900/1593/АВ/П/МГ-ФС прийнята відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.
Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат згідно вимогст.139 КАС Українине передбачено.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дмитрівка» - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дмитрівка» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови- залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 25.03.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.