Постанова                              
Іменем України
 
10 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 266/2844/15-ц
провадження № 61-35695св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), 
Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,
заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду 
м. Маріуполя Донецької області від 14 січня 2020 року, постановлену у складі судді Курбанової Н. М., та постанову Донецького апеляційного суду 
від 20 лютого 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Баркова В. М., Мироненко І. П., Лопатіної М. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») звернулось до суду із заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.
 
Заява ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» мотивована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 19 листопада 2015 року у справі № 266/2844/15-ц стягнуто солідарно 
з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року 
№ 0396/08/15-Z. Рішенням Апеляційного суду Донецької області 
від 07 вересня 2016 року вказане рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені і штрафів змінено. 
 
28 березня 2019 року між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - 
ПАТ «Банк Форум») та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (далі - ТОВ «ФК «Веста») було укладено договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/6, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту № 0396/08/15-Z. Протоколом загальних зборів ТОВ «ФК «Веста» від 06 серпня 2019 року 
№ 06/08-2019 «Про перейменування ТОВ «Фінансова компанія «Веста» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ТОВ «ФК «Веста» (ЄДРПОУ 41264766) змінило назву на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (ЄДРПОУ: 41264766), у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «ФК «Веста». 
 
ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», посилаючись на положення статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження», просило суд замінити стягувача ПАТ «Банк Форум» на правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0396/08/15-Z.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 14 січня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.
 
Замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у справі № 266/2844/15-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0396/08/15-Z.
 
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду залишається не виконаним, а внаслідок відступлення права вимоги відбулась заміна кредитора у зобов`язанні з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 14 січня 2020 року залишено без змін.
 
Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 січня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 20 лютого 2020 року, ухвалити судове рішення про відмову в задоволенні заяви.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди не надали оцінку всім зібраним доказам. Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 266/2844/15-ц, оскаржено в касаційному порядку рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року. Ухвалою суду касаційної інстанції зупинено виконання судових рішень до закінчення касаційного провадження, яке на час ухвалення рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року не закінчено.
 
Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не звернув увагу на те, що виконавче провадження з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року не відкрито, справа по суті не вирішена, оскільки не ухвалено остаточне судове рішення судом касаційної інстанції.
 
Заявник вказує, що суди не звернули увагу на те, що правочини вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури  виведення Фондом гарантування вкладав фізичних осіб (далі - Фонд) банку з ринку, є нікчемними, про що зазначено у частині третій статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі 
№ 925/698/16 (провадження № 12-17гс19) (пункт 190).
Посилаючись на положення статті 26 Закону України «Про банки та банківську діяльність», вказує, що банківським законодавством не передбачено правонаступництво у разі ліквідації банку. Стверджує, що 
ПАТ «Банк Форум» як банківська установа, яка знаходилася на стадії ліквідації, не мало права здійснювати дії щодо передачі своїх прав та обов`язків правонаступнику, у тому числі шляхом укладання договору відступлення прав вимог. 
 
Керівник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» має право приймати рішення на суму, що дорівнює 1 000 000 грн або нижчою від цієї суми, тоді як договір про відступлення права вимоги від 28 березня 2018 року укладено на суму, що перевищує 1 000 000 грн.
 
Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій порушено вимоги статей 43, 49, 372 ЦПК України щодо участі заявника у розгляді справи. Суд першої інстанції розглянув справу без його належного сповіщення, а суд апеляційної інстанції не задовольнив клопотання про відкладення розгляду справи, не зважаючи на поважність причин, а саме: для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, надати суду апеляційної інстанції додаткові пояснення та клопотання про приєднання додаткових доказів, оскільки судом першої інстанції про розгляд справи він не був сповіщений, копії заяви та додатків не отримував.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У квітні 2020 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказувало, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено із правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права, та просило залишити без задоволення касаційну скаргу. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2020 року, у складі колегії суддів: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П., відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано матеріали справи із Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області.
 
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2020 року касаційну скаргу, що надійшла 30 березня 2020 року від ОСОБА_1 , передано на розгляд раніше визначеній колегії суддів у справі № 266/2844/15-ц.
 
У квітні 2019 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчуку М. М., Антоненко Н. О.
 
У листопаді 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Лідовцю Р. А., Луспенику Д. Д., Черняк Ю. В.
 
У грудні 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Воробйовій І. А., Гульку Б. І., 
Луспенику Д. Д., Черняк Ю. В.
 
У грудні 2020 року справу передано до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
РішеннямПриморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 19 листопада 2015 року задоволено позов ПАТ «Банк Форум», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь 
ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0396/08/15-Z 
у сумі 10 257,66 доларів США та пені у розмірі 20 187 грн і штрафу в розмірі 5 000 грн. 
Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07 вересня 
2016 року рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року в частині стягнення пені у розмірі 
20 187 грн і штрафу в розмірі 5 000 грн скасовано.
 
15 травня 2017 року Приморський районний суду м. Маріуполя Донецької області видав виконавчий лист № 266/2844/15-ц про солідарне стягнення 
з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» суми заборгованості за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року 
№ 0396/08/15-Z у розмірі 10 257,66 доларів США.
 
28 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/6, відповідно до якого банк відступив новому кредитору ТОВ «ФК «Веста» права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1, 
у тому числі і за договором № 0396/08/15-Z .
 
06 серпня 2019 року на підставі протоколу загальних зборів учасників 
ТОВ «ФК «Веста» № 06/08-2019 ТОВ «ФК «Веста» перейменовано на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та набуло правонаступництво всіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Веста».
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі - 
в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають.
 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора 
у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно з вимогами чинного законодавства України заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) 
є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
 
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора 
в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
 
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 
ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
 
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
 
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи 
з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
 
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора 
у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
 
Викладене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
 
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав 
і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
 
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
 
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
 
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду 
від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц (провадження 
№ 61-16879св19).
 
Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій про заміну стягувача 
з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 266/2844/15-ц, виданого 15 травня 2017 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області, відповідають змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Щодо доводів касаційної скарги про те, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом гарантування вкладав фізичних осіб (далі - Фонд) банку з ринку, 
є нікчемними, про що зазначено у частині третій статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а стаття 26 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вказує, що банківським законодавством не передбачено правонаступництво у разі ліквідації банку, тому ПАТ «Банк Форум» як банківська установа, яка знаходилася на стадії ліквідації, не мало права здійснювати дії щодо передачі своїх прав та обов`язків правонаступнику, у тому числі шляхом укладання договору відступлення прав вимог, колегія суддів спростовує виходячи з наступного.
 
Так, за приписами частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
Однак основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (частина перша статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). 
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на час укладення договору відступлення права вимоги) на виконання свого основного завдання, Фонд у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
 
Із договору про відступлення права вимоги від 28 березня 2019 року 
№ 0002/19/6, договору про відступлення прав за договорами іпотеки (іпотечними договорами) від 26 березня 2019 року, укладених між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста», протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-01-31-000076-b (справа № 266/2844/15-ц, провадження № 6/266/7/20, том 1, а.с.22 - 30) встановлено, що ПАТ «Банк Форум» діяло, зокрема, на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за участю уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» чи представника на підставі довіреності, виданої представником уповноваженої особи Фону гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», посвідченої нотаріально, та рішення виконавчої дирекції Фонду від 16 червня 2014 року № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум». 
 
Згідно з частиною третьою статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.
 
Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що договір про відступлення права вимоги від 28 березня 2019 року № 0002/19/6, укладений між 
ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» є нікчемний, оскільки укладений 
з порушенням вимог частини третьої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не заслуговують на увагу, спростовуються матеріалами справи та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 10 грудня 2019 року  
у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19) (пункт 108), оскільки, укладаючи 28 березня 2019 року правочин з ТОВ «ФК «Веста», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» діяла в межах, визначених пунктом 8 частини першої статі 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
Доводи заявника про те, що суд першої інстанції допустив процесуальне правонаступництво без ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції у цій справі та за наявності ухвали Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року про зупинення виконання судових рішень, які стали підставою для видачі виконавчого листа № 266/2844/15-ц, колегія суддів спростовує, оскільки рішення суду, яке стало підставою для видачі вказаного виконавчого листа, набрало законної сили відповідно до вимог частини другої статті 273 
ЦПК України (частина перша статті 223 ЦПК України 2004 року), а наявність чинної ухвали касаційного суду про зупинення виконання судового рішення не позбавляє стягувача у виконавчому провадженні, який змінився внаслідок вибуття сторони із правовідносин на стадії виконання судового рішення, ставити питання про заміну стягувача у зобов`язанні, що не суперечить висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20). 
 
Доводи касаційної скарги про відсутність у керівника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» Лінкевич Є. О. повноважень на укладення правочинів на суму, що перевищує 1 000 000 грн, колегія суддів вважає неспроможними на тій підставі, що договір відступлення права вимоги від 28 березня 2019 року 
№ 0002/19/6 укладено між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» та підписано керівником Лінкевич Є. О., однак відомостей щодо обмеження повноважень керівником ТОВ «ФК «Веста» на укладення правочинів матеріали справи № 266/2844/15-ц (провадження № 6/266/7/20) не містять.
 
Доводи касаційної скарги про допущення порушень судами попередніх інстанцій процесуального закону, внаслідок чого заінтересована особа ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, колегія суддів спростовує, оскільки суд апеляційної інстанції прийняв до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , переглянув справу в апеляційному порядку з урахуванням доводів, викладених в апеляційній скарзі, поданій представником заявника після ознайомлення з матеріалами справи за заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та 
з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, чим забезпечив відновлення його права на доступ до правосуддя.  
 
При цьому за приписами статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду апеляційної інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях заявнику було надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій. З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального 
і процесуального права.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено 
з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 
від 14 січня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 20 лютого 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Г. В. Коломієць

                                                                                                            Ю. В. Черняк