П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/2067/20-а                                         Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Поліщук І.М.  
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
16 лютого 2021 року                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,
представника позивача: Шеремети М.П., 
представника відповідача: Андріюк О.О. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро", Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія Агро"  звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- №0001010512 від 30.01.2020, яким ТОВ "Надія Агро" збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 528249,00 грн., з яких за основним платежем 422599 грн., за штрафними санкціями 105650 грн.;
- №0001020512 від 30.01.2020, яким ТОВ "Надія Агро" зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 261294,00 грн.;
- №0001030512 від 30.01.2020, яким до ТОВ "Надія Агро" застосовано штрафні санкції за платежем з податку на додану вартість в сумі 317994,00 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0001030512 від 30.01.2020;
- в решті позовних вимог, - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.01.2020 №0001010512, 0001020512, позивач посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив в цій частині рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Зокрема зазначає, що жодною нормою не передбачено, що заява про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника є підставою для проведення перевірки, оскільки ст.78 ПК України дає виключний перелік таких підстав, тому висновки суду першої інстанції щодо неможливості проведення перевірки відповідачем та вину позивача у її не проведенні грунтуються виключно на припущеннях суду, а не на нормах чинного законодавства. Вказує, що виходячи з норм статті 104 ЦК України та статті 98 Податкового кодексу України, до правонаступника переходять всі права та обов`язки, в тому числі податкові зобов`язання особи, яка припиняється, в тому числі і сума від`ємного значення зі сплати ПДВ. Відсутність підстав для проведення перевірки в ПК України не може бути підставою для покладання обов`язку на позивача  щодо ініціювання такої податкової перевірки.
Також, позивач звертає увагу суду на той факт, що під час здійснення перевірки відповідачем виявлено, нібито, порушення з боку позивача, які могли бути виявлені значно раніше і не потребували документальної перевірки.
Відповідач, у свою чергу, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішенні в цій частині та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно відомостей про видачу зерна в рахунок паю перевіркою не встановлено та не підтверджено ритмічний характер такої видачі, тому при одноразовій видачі (реалізації) зерна пайовикам один раз на місяць ТОВ «Надія Агро» необхідно було складати окремі звичайні податкові накладні. Внаслідок складання та реєстрації у ЄРПН зведених податкових накладних на реалізацію зерна особам-пайовикам без дотримання вимог, передбачених пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Надія Агро» порушено вимоги п.201.1 та 201.10 ПК України, в результаті чого підприємством не складено та не зареєстровано у ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 635985,69 грн., в тому числі: за листопад 2017 року на суму 440718,61 грн., за вересень 2018 на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 на суму 80680,83 грн. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та заперечив проти апеляційної скарги відповідача, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог.
Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги позивача та підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Вінницькій області.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Надія Агро" посадовими особами відповідача складено акт №1159/0512/03732363 від 17.12.2019, у висновках якого, окрім інших, зафіксовано наступні порушення, допущені ТОВ "Надія Агро":
- п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за лютий 2019 року в сумі 422599,00 грн.;
- п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, в результаті чого завищено від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2019 року в сумі 261294,00 грн.;
- п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого підприємством не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму ПДВ 635985,69 грн., в тому числі за листопад 2017 року на суму 440718,61 грн., за вересень 2018 року на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 року на суму 80680,83 грн.
На підставі виявлених порушень, 30.01.2020 відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
- №0001010512, яким ТОВ "Надія Агро" збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 528249,00 грн., з яких за основним платежем 422599 грн., за штрафними санкціями 105650 грн.;
- №0001020512, яким ТОВ "Надія Агро" зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 261294,00 грн.;
- №0001030512, яким до ТОВ "Надія Агро" застосовано штрафні санкції за платежем з податку на додану вартість в сумі 317994,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновків перевірки щодо порушення ТОВ «Надія Агро» вимог п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, та, як наслідок, відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень №0001010512 та №0001020512 від 30.01.2020.
Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що аналіз положень п. 14 Розділу ІІІ Порядку №21 та п. 198.7 ст. 198 ПК України свідчить про те, що саме заява про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника, подана в складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку, зумовлює виникнення підстав для проведення позапланової документальної перевірки, з метою підтвердження контролюючим органом сум від`ємного значення.
В той же час, відповідна заява про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника (ТОВ «Надія Агро») не була включена СВК «Надія» до податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку лютий 2018 року.
Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність притягнення ТОВ «Надія Агро» до відповідальності саме за не складення чи/або не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, визначений ст. 201 ПК України, та, як наслідок, наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення №0001030512 від 30.01.2020.
Такого висновку суд першої інстанції дійшов з тих підстав, що притягнення ТОВ «Надія Агро» саме за не складення чи/або не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, є необґрунтованим, адже в даному випадку фактично мало місце порушення форми податкової накладної, оскільки замість складення окремої накладної з поставки (видачі) товару кожній особі неплатнику ПДВ, позивачем складено зведені податкові накладні із відображенням узагальненої інформації щодо обсягів поставки та усіх інших обов`язкових реквізитів.
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками з огляду на наступні обставини.
Щодо прийнятих податкових повідомлень-рішень від 30.01.2020 №0001010512 та №0001020512, слід зазначити наступне.
Вказані податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі акту №1159/0512/03732363 від 17.12.2019, у висновках якого, окрім інших, зафіксовано наступні порушення, допущені ТОВ "Надія Агро":
- п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за лютий 2019 року в сумі 422599,00 грн.;
- п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, в результаті чого завищено від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2019 року в сумі 261294,00 грн.
Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), передбачений статтею 200 ПК України.
Відповідно до зазначеної норми сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Як визначено нормою пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Положеннями пункту 198.7 статті 198 ПК України визначено, що сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом:
- приєднання, злиття, перетворення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника у наступному періоді після підписання передавального акта відповідно до законодавства;
- поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства.
Таке перенесення здійснюється в разі, якщо сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується, підтверджена документальною перевіркою контролюючого органу.
Із аналізу наведених вище положень слідує, що в разі проведення реорганізації платника податку на додану вартість, останній має право на перенесення сум від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за наявності таких умов:
- підписання передавального акта відповідно до законодавства;
- сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується, має бути підтверджена документальною перевіркою контролюючого органу.
Крім того, Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі Порядок №21).
Положеннями п. 14 Розділу ІІІ Порядку №21 визначено, що за наявності у платника податку, який реорганізується, суми від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, вказаний платник податку має право подати заяву про перенесення такої суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника. Така заява подається у складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.
У разі підтвердження контролюючим органом за результатами документальної перевірки сум від`ємного значення правонаступник реорганізованого платника податку подає у складі податкової декларації з податку за звітні (податкові) періоди після такого підтвердження заяву про перенесення суми від`ємного значення реорганізованого платника податку до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду.
Таким чином, положення п. 14 Розділу ІІІ Порядку №21, на переконання суду, в повній мірі відповідають та певним чином доповнюють визначений п. 198.7 ст. 198 ПК України порядок перенесення сум від`ємного значення від платника податку, що реорганізовується, до його правонаступника.
Так, зокрема, положення Порядку №21 передбачають необхідність звернення платника податку, що реорганізовується із заявою про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника, шляхом включення такої заяви до складу податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.
Як слідує із акта перевірки №1159/0512/03732363 від 17.12.2019, протоколом №27/11/17-01 від 27.11.2017 було затверджено рішення загальних зборів пайовиків сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» про його реорганізацію шляхом перетворення у сільськогосподарське виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Надія».
Відповідно до п. 1.2 Статуту ТОВ «Надія Агро», затвердженого та зареєстрованого 26.02.2018, ТОВ «Надія Агро» створене шляхом перетворення (зміни організаційно-правової форми) Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» та є правонаступником усього майна, прав та обов`язків останнього відповідно до передавального акту від 26.02.2018.
При цьому, остання податкова звітність СВК «Надія» подана до податкового органу за лютий 2018 року. Відповідно до даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за лютий 2018 року (декларація від 16.03.2018 року №9046371491), сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) становить 683893,00 грн.
В свою чергу, перша податкова звітність ТОВ «Надія Агро» подана до податкового органу за березень 2018 року. Відповідно до даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за березень 2018 року, підприємством у складі податкового кредиту відображено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 683893,00 грн.
Однак, як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, сума від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 683893,00 грн., включена ТОВ «Надія Агро» до податкової накладної за березень 2018 року без підтвердження такої суми документальною перевіркою контролюючого органу, а лише на підставі передавального акта.
В той же час, відповідна заява про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника (ТОВ «Надія Агро») не була включена СВК «Надія» до податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку лютий 2018 року.
Щодо доводів апеляційної скарги позивача про те, що жодною нормою не передбачено, що заява про перенесення суми відємного значення до складу податкового кредиту правонаступника є підставою для проведення перевірки, оскільки ст.78 ПК України дає вичерпний перелік таких підстав, то колегія суддів зазначає, що обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків (п. 78.2 ст. 78 ПК України).
Колегія суддів зазначає, що належним чином  оформлений між підприємством, що реорганізується (СВК "Надія") та його правонаступником (ТОВ "Надія Агро") передавальний акт дає право останньому на перенесення до складу податкового кредиту суми відємного значення з ПДВ, в той час як підстави для такого перенесення визначено п. 14 Розділу ІІІ Порядку №21 - заява про перенесення, що подається у складі податкової звітності.
Крім того, слід також враховувати, що у реєстраційній заяві платника податку за формою №1-ПДВ, яка подана ТОВ «Надія Агро» 22.03.2018, підставою її подання визначено «зміна даних про платника», тоді як фактично мала місце реорганізація платника податку.
До того ж, форма №1-ПДВ в переліку підстав передбачає графу «реорганізація у зв`язку з перетворенням», обрання якої б зумовило б виникнення підстав для проведення документальної перевірки, однак, така графа ТОВ «Надія Агро» обрана не була.
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість висновків перевірки щодо порушення ТОВ «Надія Агро» вимог п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, та, як наслідок, відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень №0001010512 та №0001020512 від 30.01.2020. Доводи апеляційної скарги позивача вказаного висновку не спростовують, а тому апеляційна скарга ТОВ "Надія Агро" задоволенню не підлягає.
Щодо висновку суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.01.2020 №0001030512, то слід врахувати наступне.
Так, вказане податкове повідомлення-рішення було прийняте відповідачем на підставі висновку акту №1159/0512/03732363 від 17.12.2019 складеного за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Надія Агро", згідно якого позивачем допущено порушення п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого підприємством не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму ПДВ 635985,69 грн., в тому числі за листопад 2017 року на суму 440718,61 грн., за вересень 2018 року на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 року на суму 80680,83 грн.
Зокрема, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що згідно відомостей про видачу зерна в рахунок паю перевіркою не встановлено та не підтверджено ритмічний характер такої видачі, тому при одноразовій видачі (реалізації) зерна пайовикам один раз на місяць ТОВ «Надія Агро» необхідно було складати окремі звичайні податкові накладні. Однак, внаслідок складання та реєстрації у ЄРПН зведених податкових накладних на реалізацію зерна особам-пайовикам без дотримання вимог, передбачених пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Надія Агро» порушено вимоги п.201.1 та 201.10 ПК України. 
Стосовно вказаних доводів відповідача колегія суддів зазначає наступне.
Так, положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 201.2 ст. 201 ПК України).
Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;
покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Колегія суддів зазначає, що в складених ТОВ «Надія Агро» зведених податкових накладних за листопад 2017 року на суму 440 718,61 грн., за вересень 2018 року на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 року на суму 80680,83 грн., позивачем в повній мірі відображено такі реквізити як опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД та інші.
Таким чином, ТОВ «Надія Агро» фактично в повному обсязі відобразило в своїй господарській діяльності проведені операції щодо видачі (постачання) продукції в рахунок орендної плати за земельні ділянки, однак, шляхом складення зведених податкових накладних, які у встановленому законом порядку були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, жодних зауважень чи/або заперечень щодо інформації відображеної в спірних зведених податкових накладних, в частині обсягів поставної продукції, ціни постачання, ставки податку, тощо, представником відповідача не наведено.
Крім того, представником відповідача також і не заперечувався факт сплати ТОВ «Надія Агро» усіх податків та зборів за наслідком проведених операції, задекларованих спірними зведеними податковими накладними.
З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується із доводами відповідача про те, що складення ТОВ «Надія Агро» саме зведених податкових накладних порушує вимоги п. 201.4 ст. 201 ПК України, однак наголошує, що притягнення ТОВ «Надія Агро» саме за не складення чи/або не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, є необґрунтованим, адже в даному випадку фактично мало місце порушення форми податкової накладної, оскільки замість складення окремої накладної з поставки (видачі) товару кожній особі неплатнику ПДВ, позивачем складено зведені податкові накладні із відображенням узагальненої інформації щодо обсягів поставки та усіх інших обов`язкових реквізитів.
Колегія суддів зазначає, що у випадку недотримання форми та порядку заповнення податкових накладних, податковий орган наділений повноваженнями відмовити у реєстрації податкової накладної, або зупинити її реєстрацію. 
Однак, відповідні зведені податкові накладені у встановлений законом строк були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Під час здійснення реєстрації зведених податкових накладних у податкового органу не виникали сумніви щодо будь-яких критеріїв оцінки реальності (ризиковості) господарських операцій.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність притягнення ТОВ «Надія Агро» до відповідальності саме за не складення чи/або не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, визначений ст. 201 ПК України, та, як наслідок, наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення №0001030512 від 30.01.2020, а тому апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Враховуючи встановлені обставини справи та зумовлені ними нормативно-правове обґрунтування спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро", Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  25 лютого 2021 року.

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.