УХВАЛА
 
10 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 758/2601/18
провадження № 61-7100св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,  Русинчука М. М.,  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Дрюк Наталією Олександрівною , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року в складі судді Волошина В. О. та на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року в складі колегії суддів Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В. та касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Дрюк Наталією Олександрівною , на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року в складі судді Волошина В. О. та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року в складі колегії суддів Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 і просив:
- визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 на своїй веб-сторінці в соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за адресою  ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: « Ведь в нашей стране она сопутствует таким решительным - за неимением лучшего слова - продюсерам, как ОСОБА_1 . Которые не боятся ни обиженных авторов, ни плохого запашка, ни судебных исков. А делают своё (ну, не совсем свое) дело с огоньком, переступая через деловую этику, общепринятую практику и законодательство об авторских правах»;
- заборонити ОСОБА_2 поширювати вказану інформацію будь-якій особі в будь-який спосіб, в тому числі по телебаченню, в мережі інтернет, у публічних виступах;
- зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену ним інформацію шляхом розміщення повного тексту рішення суду в даній справі на своїй веб-сторінці в соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за адресою  ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом тижня після набрання таким рішенням законної сили;
- стягнути з відповідача на свою користь 1 грн у відшкодування моральної шкоди.
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Шевченківського районного суду міста Києва      від 05 грудня 2019 року,в задоволенні позову відмовлено.
 
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду                від 27 липня 2020 року,заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат (3 876,40 грн судового збору, 740 531,59 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 20 000 грн витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, 3 300 грн витрат за вчинення інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовки до її розгляду, а всього 767 707,99 грн) залишено без задоволення.
 
17квітня 2020 року адвокат Дрюк Н. О., яка діє за дорученням ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року. 
 
26 серпня 2020 року адвокат Дрюк Н. О., яка діє за дорученням ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , подану представником Дрюк Наталією Олександрівною , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , подану представником Дрюк Наталією Олександрівною , на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2020 року.
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Аналіз змісту касаційної скарги на судові рішення, прийняті по суті спору, свідчить що підставами їх касаційного оскарження представник позивача зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права (статті 277 Цивільного кодексу України, статті 30 Закону України «Про інформацію») та порушення норм процесуального права (статей 263, 264 ЦПК України), а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду                    від 08 травня 2018 року у справі № 369/1052/16-ц, від 20 листопада 2019 року в справі № 539/3299/15-ц, а також від 05 червня 2018 року в справі № 804/550/16-ц (щодо застосування частини другої статті 9 Закону України «Про судову експертизу») (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, посилаючись на те, що суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 30 квітня 2020 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, що є підставою для відкриття касаційного провадження.
 
Аналіз змісту касаційної скарги на судові рішення, прийняті щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, свідчить що підставами їх касаційного оскарження представник позивача зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, посилаючись на те, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не вирішили питання про розподіл судових витрат на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 04 вересня 2020 року вказано, що касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкодиз урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       В. І. Крат
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук