ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року	Львів	Справа № 447/2186/20 пров. № А/857/2175/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (головуючого судді Гулкевич І.З., ухвалену у письмовому провадженні м. Львів) у справі №447/2186/20 за позовом ОСОБА_1 до Дроговицької сільської ради про скасування відповіді в частині доступу до публічної інформації та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.08.2020 звернувся до суду з урахуванням уточненого адміністративного позову від 09.12.2020 до Дроговицької сільської ради в якому просить скасувати відповідь виконувача обов`язків сільського голови Дроговизької сільської ради Луцан Н.Р. від 12.08.2020 №П-295/П-296/07-09/350, яка є неправдивою інформацією, відшкодувати за рахунок Державного бюджету ОСОБА_1 , старій людині, пенсіонеру з 21.04.2004 моральну шкоду за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 900 мільйонів гривень.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року повернено заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що ухвала судді Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 про залишення без руху позовну заяву набрала законної сили і ухвалою закінчено розгляд справи, оскільки ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, а долучити до апеляційної скарги в порядку частини 3 статті 293 КАС України як заперечення на ухвалу судді неможливо, оскільки позовна заява не розглядалася по суті, відтак ухвалою судді від 18.11.2020 про залишення без руху позовної заяви закінчено розгляд справи. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 про залишення без руху позовної заяви відповідає статті 364, частині 1 статті 167, подана в порядку статей 362, 363 КАС України на підставі пункту 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що подання відзиву на апеляційну скаргу згідно частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є правом, а не обов`язком сторони адміністративного процесу. Також, в матеріалах справи містяться докази направлення копії апеляційної скарги належному відповідачу Дроговизькій сільській раді поштовою кореспонденцією, однак відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №447/2186/20 та ухвалою суду від 05.02.2021 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом, в якому просить: звільнити від сплати судового збору; скасувати відповідь Дроговизької сільської ради від 12.08.2020 №П-295/П-296/07-09/350 в частині відмови ОСОБА_1 в доступі до публічної інформації; зобов`язати Дроговизьку сільську раду надати ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали та рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3 га для ведення особистого селянського господарства в с. Дроговиж, урочище «Біля Стадіону» з метою передачі у приватну власність.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.08.2020 справу №447/2186/20 передано до Львівського окружного адміністративного суду за підсудністю та справа №447/2186/20 надійшла на адресу Львівського окружного адміністративного суду 13.11.2020 за вх. № 60041.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 позовну заяву залишено без руху, оскільки така подана без додержання вимог, передбачених статей 160, 161 КАС України.
11.12.2020 позивачем подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 про залишення позовної заяви без руху від 18.11.2020 в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від суду від 18.11.2020 про залишення позовної заяви без руху.
Приймаючи оскаржувану ухвалу у цій справі, суд першої інстанції виходив з тих мотивів, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення подано на ухвалу суду, яка не є судовим рішенням відповідно така не може бути переглянута за нововиявленими обставинами.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.
Згідно частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до частини 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Колегія суддів зазначає, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Відтак, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуте на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Під нововиявленою обставиною слід розуміти фактичну обставину, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Разом із тим, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
До того ж не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
Порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами встановлений статтею 365 КАС України.
Відповідно до статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Згідно статті 241 КАС України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.
Тож, нормами КАС України передбачено подання до суду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами саме рішення або ухвали суду, яким закінчено розгляд справи.
Як передбачено пунктами 12, 13, 15 частини 1 статті 4 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції; рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги; ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання;
Судом встановлено, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 про залишення позовної заяви без руху, тобто процесуальної ухвали суду, яка прийнята для усунення недоліків поданої до суду позовної заяви, тобто розгляд справи не є завершеним.
Оскільки нормами КАС України не передбачено спеціальних наслідків подання особою заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, що не відповідає вимогам статті 361 КАС України, суд першої інстанції правильно на думку колегії суддів застосовував загальні вимоги згідно статті 167 КАС України. 
Відтак, виходячи із приписів частини шостої статті 7 цього ж Кодексу щодо застосування судом закону за аналогією, порядок повернення без розгляду заяви, у зв`язку з недотримання вимог до форми і змісту письмової заяви визначається загальними нормами, зокрема, статтею 167 КАС України.
Відповідно до статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Умовою звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень відповідно статті 361 КАС України є наявність судового рішення, яким закінчено розгляд справи.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначається судове рішення (яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили), про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява.
Зі змісту ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слідує, що позивачем предметом перегляду в порядку статті 361 КАС України визначено ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 про залишення позовної заяви без руху.
Отже, ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 про залишення позовної заяви без руху не є судовими рішеннями, яким закінчено розгляд справи та не може бути переглянута за нововиявленими обставинами, оскільки не є тим судовим рішенням, яким вирішено спір, відтак оскільки заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення подано без додержання вказаних вище вимог та ці істотні недоліки не дають можливості розглянути її по суті, що також вказує на її очевидну безпідставність та необґрунтованість, тому вказану заяву повернуто судом першої інстанції заявнику без розгляду правомірно.
Колегія суддів зазначає, що процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист; воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).
У своєму рішенні від 08 квітня 2015 року у справі № 3-рп/2015 Конституційний Суд України зробив наступний висновок: право на судовий захист включає в себе, зокрема, можливість оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, що є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань, в тому числі від помилкових і неправосудних судових рішень.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Як видно із пунктів 27, 28 рішення від 18.11.2004 у справі № 69529/01 «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2005 у справі № 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) Європейський суду з прав людини вказав, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).
Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 не є судовим рішенням у розумінні частини першої статті 361 КАС України, оскільки у даному випадку судом не досліджувався зміст доводів та вимог апеляційної скарги, не з`ясовувалися обставини справи та не надавалась правова оцінка рішенню суду. 
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, повертаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вірно застосував положення статті 167 КАС України, правильно їх застосовував, а доводи апеляційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №447/2186/20 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

                  Головуючий суддя                                        Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                              В.В. Гуляк

                                                                                          Р.Й. Коваль