Дата документу 29.01.2021 Справа № 336/4447/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
Справа № 22-ц/807/556/21                                        Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Є.У.№ 336/4447/20                                                Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2020 року                                                        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
головуючого:        Кочеткової І.В.,
суддів:                 Дашковської А.В.,
                        Кримської О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року, 
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до  укладеного 20.08.2008  кредитного договору між АКІБ «УкрБиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», та ОСОБА_1 остання отримала кредит у розмірі 25 086,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, з кінцевим терміном повернення до 20.08.2015 року. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 22.06.2020 становить 35 858, 59 доларів США, із яких за тілом кредиту 17 637,88 доларів США, що за курсом НБУ становить 471 296, 50 грн.; за відсотками 18 220, 71 доларів США, що за курсом НБУ становить 486 870, 13 грн. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання з повернення кредиту, позивач просив суд на підставі ст.625 ЦК України стягнути з неї 3% річних від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту за період з 22.06.2017 по 22.06.2020 у розмірі 42 475, 74 грн. та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 22.06.2019 по 22.06.2020 у розмірі 125 753, 05 грн., а всього стягнути 168 228,79 грн. та відшкодувати судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 2523,43 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №11383849000 від 20.08.2008 року на загальну суму 168 149,08грн., яка складається із 3-х % річних за період з 22.06.2017 по 22.06.2020  в сумі 42 416,43 грн., та з нарахованої пені за період з 22.06.2019  по 22.06.2020 у  сумі 125 732,65 грн., а також судовий збір у розмірі 2 523,43 грн.
В іншій частині позову – відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення пені, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального права, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати і ухвалити нове про відмову у позові. Зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення пені, після закінчення строку дії договору Банк не мав права нараховувати пеню. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» зазначає, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги – неспроможними. Вимоги про стягнення пені заявлені в межах річного строку позовної давності. Пеня нараховано у відповідності з умовами кредитного договору, розрахунок пені додано до позовної заяви.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті  369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд  здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, не виконала зобов`язання із повернення кредиту у визначені договором строки, а отже кредитор у відповідності до умов договору і вимог ст.ст.546,549 625 ЦК України має право на отримання 3% річних від суми боргу та пені у відповідності з умовами договору в межах строків позовної давності. Вимоги Банку про стягнення з позичальника 20 000 грн. витрат на правово 
Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому з ними не можне погодитися.
Встановлено, що 20.08.2008 між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 11383849000 за яким остання отримала кредит у розмірі 25 086,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік, з кінцевим терміном повернення не пізніше 20.08.2015 (а.с.8-17).
Пунктом 4.1 договору передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань Банк має право вимагати від позичальника додаткової сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
20.04.2012 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу, за яким банк відступив на користь позивача право вимоги за вищевказаним кредитним договором(а.с.34-38). 
За протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» від 01.08.2018 року останню змінило назву на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.45-48).
ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконала, визначені умовами договору кошти Банку не повернула, станом на 22.06.2020 має заборгованість у загальному розмірі 35 858, 59 доларів США, в тому числі за тілом кредиту 17 637, 88 дол. США, за відсотками 18 220,71 дол. США (а.с.28-31).
Розмір 3% річних, нарахованих позивачем на тіло кредиту за період з 22.06.2017 по 22.06.2020 становить 42 475,74 грн. (а.с.26).
Розмір пені, нарахованої на тіло кредиту за період з 22.06.2019 по 12.06.2020, становить 125 753,05 грн. (а.с.27). 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У кредитному договорі сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту – не пізніше 20 серпня 2015 року, а також термін щомісячного виконання зобов`язання, зокрема, відповідно до пункту 1.1 кредитного договору повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами, відповідач повинен був здійснювати щомісячними платежами до 20 числа кожного місяця упродовж строку кредитування.
Отже, нарахування Банком пені у розмірі, визначеному п.4.1 кредитного договору, після спливу визначеного договором строку кредитування є неправомірним.
Дійшовши обґрунтованого висновку про те, що кредитор на підставі ст.625 ЦК України має право на отримання 3% річних від суми простроченого грошового зобов`язання за тілом кредиту, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про право Банку нараховувати пеню після закінчення строку кредитування.
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового – про відмову у позові.
На підставі ст.141ч.13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, це суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку із скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та відмовою у задоволені позову понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в суді першої інстанції підлягають стягненню з ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позивних вимог, що становить 636,3 грн.
При відкритті апеляційного провадження за клопотанням  ОСОБА_1  з урахуванням її майнового і сімейного стану на підставі ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір»  ухвалою апеляційного суду від 18 грудня 2020 року зменшено розмір судового збору до 1 261,20 грн. та відстрочено його сплату до ухвалення судового рішення. Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1  задоволено, визначена судом апеляційної інстанції до сплати сума судового збору у розмірі 1261,20 грн. підлягає стягненню з позивача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 374 , 376, 381 -384 ЦПК України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року   у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості з пені у розмірі 125 732, 65 грн. за кредитним договором №11383849000 від 20.08.2008 та судового збору у розмірі 2 523, 43 грн. скасувати.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення пені у розмірі 125 732, 65 грн. залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» компенсацію судового збору в розмірі 636,25 грн. ( шістсот тридцять шість гривень 25 копійок).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (юридична адреса: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ; код ЄДРПОУ-36799749) на користь держави судовий збір в розмірі 1 261,20 гривень (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 копійок).
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 

Головуючий: І.В. Кочеткова
Судді: А.В. Дашковська
О.М. Кримська