СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р.                                                                       Справа №922/1744/15  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І., 
при секретарі Беккер Т.М.,
за участю представників:
позивача - Настусечко Д.Д., посвідчення №167 до 31.12.2025 року, довіреність №08-21/89/2-21 від 05.01.2021 року;
відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Олексіївський», м.Харків, (вх.№796Х/1-40) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2015 року по справі №922/1744/15,
за позовом Харківської міської ради, м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Олексіївський», м.Харків,
про внесення змін до договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «ТД «Олексіївський», в якому просив внести зміни до договору оренди землі №6375/03 від 04.09.2003 року, шляхом визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в редакції, викладеній у позовній заяві.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.05.2015 року у справі №922/1744/15 (суддя Аріт К.В., повний текст рішення складено 25.05.2015 року) позовні вимоги задоволено частково. Внесено зміни до договору оренди землі від 04.09.2003 року за №6375/03 шляхом визнання договору про зміну до договору оренди землі укладеним у редакції додаткової угоди, у редакції визначеній у резолютивній частині рішення.
Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи. Зокрема, зазначає, що суд неправомірно відмовив в задоволенні клопотання відповідача про витребування документів та призначення судової експертизи. Просить рішення господарського суду скасувати; клопотання про витребування документів та призначення судової експертизи задовольнити; в позові відмовити.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 року апеляційну скаргу відповідача задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2015 року у справі №922/1744/15 скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Вищого господарського суду від 01.12.2015 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а справу №922/1744/15 направлено на новий розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.
Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 року прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено справу до розгляду.
Матеріали справи свідчать, що 08.02.2016 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, в якому просив зупинити провадження у справі №922/1744/15 до набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/105/16 за позовом ТОВ «ТД «Олексіївський» до Управління державного земельного агентства у м.Харкові Харківської області, третя особа Харківська міська рада Харківської області, про скасування витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 62, загальною площею 0,8280 га.
Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018 року з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018 рік) постановлено ліквідувати, у тому числі Харківський та Донецький апеляційні господарські суди та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч.1 ст.25 Господарського процесуального кодексу України для справи №922/1744/15.
Згідно з п.п.8 п.1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.  
Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 року №295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду та суддів Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.
У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в газеті «Голос України» (№185 (6940) від 03.10.2018 року) було розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.
Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
На виконання розпорядження керівника апарату суду Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018 року «Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційного господарських судів» відділом документального забезпечення та контролю здійснено передачу судової справи №922/1744/15, що перебувала у провадженні Харківського апеляційного господарського суду, за відповідним актом до Східного апеляційного господарського суду. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 року для розгляду справи №922/1744/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М.
Враховуючи викладене, відповідно до Указів Президента України №454/217 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» та №295/2018 від 28.09.2018 року «Про переведення суддів», а також керуючись ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.31 Господарського процесуального кодексу України, означена колегія суддів Східного апеляційного господарського суду визначилась з прийняттям справи №922/1744/15 до провадження. При цьому, колегія суддів зобов`язала учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду справи №820/105/16 і засвідчену копію відповідного судового рішення, що набрало законної сили, надати до матеріалів справи.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, Харківським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 23.01.2018 року у справі №820/105/16, яким адміністративний позов ТОВ «Торговельний дім «Олексіївський» до Управління державного земельного агентства у м.Харкові Харківської області, Управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада, про визнання протиправними дій та скасування витягу - задоволено. Визнано протиправними дії Управління державного земельного агентства у м.Харкові Харківської області при складанні витягу з технічної документації земельної ділянки за адресою: місто Харків, проспект Перемоги, 62, загальною площею 0,8280 га №119 від 24.09.2013 року. Скасовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №119 від 24.09.2013 року. Стягнуто на користь ТОВ «Торговельний дім «Олексіївський» сплачену суму судового збору в розмірі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №820/105/16 апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 року у справі №820/105/16 залишено без змін. Крім того, суд постановив, що постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду винесено ухвалу від 07.08.2018 року, якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року.
У подальшому Східним апеляційним господарським судом неодноразово направлялись запити на адреси сторін щодо необхідності повідомлення про вирішення справи №820/105/16 та набрання рішенням законної сили.
Крім того, судом було направлено лист на адресу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, в якому просив також повідомити про вирішення справи №820/105/16 та набрання рішенням законної сили.
Так, Верховний Суд надав відповідь та зазначив, що ухвалою суду було відкрито касаційне провадження, однак справу №820/105/16 до касаційного розгляду ще не призначено.
У Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено ухвалу від 09.10.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Харківської міської ради про зупинення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі за позовом ТОВ «Торговельний дім «Олексіївський» до Управління державного земельного агентства у м.Харкові Харківської області, Управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області, третя особа - Харківська міська рада, про визнання протиправними дій та скасування витягу.
Ухвалою суду від 05.02.2021 року провадження по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Олексіївський» на рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2015 року у справі №922/1744/15 поновленню, з огляду на те, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №820/105/16 є такою, що набрала законної сили з моменту її прийняття, а також на те, що ухвалою Верховного Суду від 09.10.2018 року відмовлено у зупиненні виконання такої постанови. Крім того, суд запропонував учасникам справи надати апеляційному суду письмові пояснення із викладенням своєї правової позиції по справі з урахуванням висновків судових рішень у справі №820/105/16. 
25.02.2021 року через канцелярію суду відповідачем надано письмові пояснення (вх.№2505), в я яких зазначає, що підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції у даній справі та направлення її на новий розгляд послугувало те, що висновок зроблений судом про неправильне застосування коефіцієнту КФ 2,5% був зроблений без з`ясування відповідних норм чинного законодавства. Наразі, неправильність застосування коефіцієнту КФ 2,5% встановлена рішенням та постановою адміністративних судів у справі №820/105/16 та висновком експертів за результатами проведення експертизи з питань землеустрою від 19.09.2017 року №17487/16-41, яка провадилась в межах розгляду адміністративного спору.
Тобто, встановлені в межах справи №820/105/16 обставини спростовують підстави позову у даній справі, а саме витяг та вчинений на його підставі розрахунок нормативної грошової оцінки землі і розміру орендної плати, на зміні яких наполягає позивач.   
До письмових пояснень відповідача у якості додатків надано копію рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/105/16 від 23.01.2018 року, постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2018 року та висновок експертів за результатами проведення експертизи з питань землеустрою від 19.09.2017 року №17487/16-41.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021 року, у зв`язку із перебуванням на навчанні судді Слободіна М.М., для розгляду справи №922/1744/15 сформовано новий склад суду, а саме: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І.
02.03.2021 року від відповідача надійшла заява (вх.№2686), в якій просить перенести розгляд справи на іншу дату.
Відповідно до ч. 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Підставою для відкладення розгляду справи апелянт наводить причину неможливості присутності у судовому засіданні через погіршення стану здоров`я, викликаного інвалідністю та потребу невідкладного лікування в закладі охорони здоров`я. У підтвердження вказаної обставини апелянт надає копію довідки про інвалідність.
Колегія суддів вважає, що причини наведені в клопотанні для відкладення розгляду справи є неповажними, а отже таке клопотання не підлягає задоволенню. При цьому, колегія суддів враховує, що провадження у даній справі триває значний час, а наявність інвалідності у учасника процесу не є беззаперечною обставиною, що може свідчити про необхідність відкладення розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не обмежує сторін певним колом осіб, які можуть представляти його в суді, а тому відповідач, у разі його бажання бути присутнім у судовому засіданні, повинен був вирішити питання про направлення у судове засідання представника.
Матеріали справи свідчать, що відповідач обізнаний про апеляційне провадження та призначену дату судового засідання завчасно і він не був позбавлений можливості вчинити дії направлені на організацію представництва інтересів юридичної особи у суді.
Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що наявних у справі документів достатньо для розгляду справи по суті, судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком, з огляду на положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
У судовому засіданні 03.03.2021 року представник позивача пояснив, що наданий час відсутня доцільність розгляду даної справи у зв`язку зі зміною відповідного законодавства, зокрема ставки нормативної грошової оцінки, у зв`язку з чим залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на неї та письмових поясненнях сторін доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне. 
На підставі рішення XІV сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 24.06.2003 року №140/03 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам» ТОВ «Торговельний дім «Олексіївський» надано в оренду земельну ділянку по проспекту Перемоги, 62 у місті Харків, загальною площею 0,8280 га для експлуатації та обслуговування магазину та складських будівель, строком до 15.05.2021 року.
На підставі вказаного рішення, 07.08.2003 року між Харківською міською радою (позивачем) та ТОВ «Торговельний дім «Олексіївський» (відповідачем) укладено договір оренди землі, який 04.09.2003 року зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №6375/03.
Відповідно до пункту 1.1. договору оренди земельної ділянки орендодавець (позивач у справі) на підставі вищевказаного рішення зобов`язався надати, а оренда (відповідач у справі) прийняти в оренду земельну ділянку за адресою: місто Харків, проспект Перемоги, 62, загальною площею 0,8280 га. (під забудовою 0,4098 га, інших угідь 0,4182 га), згідно з планом земельної ділянки, що додається. Земельна ділянка надана в оренду строком до 15.05.2021 року для експлуатації та обслуговування магазину та складських будівель. Договір оренди земельної ділянки набирає чинності після підписання його сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Невід`ємною частиною цього договору є план земельної ділянки.
Відповідно до п.2.1 спірного договору, плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі у розмірі 5146,06 грн. на рахунок відділу державного казначейства в м. Харкові, не пізніше п`ятнадцятого числа наступного місяця.
Орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до законодавства України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору оренди (п. 2.2 договору).
Згідно п. 2.2 Договору орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до Законів України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору оренди.
Права і обов`язки сторін закріплені в розділі 3 укладеного договору оренди землі, а відповідальність сторін за невиконання договірних зобов`язань визначена в розділі 5.
Згідно п. 4.1 договору зміна умов договору оренди землі можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди, спір вирішується в судовому порядку.
Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року №1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року. Згідно п. 1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року застосовується з 01.01.2014 року.
Попередня вартість 1 кв.м землі у місті Харкові була визначена на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 року №335/07 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Харкова станом на 01.01.2007 року», рішення Харківської міської ради від 27.02.2008 року №42/08 «Про затвердження Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року» та була введена в дію з 01.03.2008 року.
Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року №1269/13 «Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013 року» встановлено (в п. 2, п. 3), що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року» вводиться в дію з 01.01.2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.
Рішенням 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 року №41/08 «Про затвердження Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові» визначено порядок розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності м.Харкова та встановлені ставки річної орендної плати при укладенні договорів оренди землі та внесенні до них змін.
Згідно з п. 2.1, п.2.2 Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року №1269/13 Департамент земельних відносин на підставі п. 4 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є власником програмного комплексу «Нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року» здійснює загальну координацію робіт з визначення орендної плати за землю в місті Харкові згідно з рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 року №1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року», здійснює розрахунки розміру орендної плати за землю та безпосереднє виконання робіт з укладання договорів оренди землі та додаткових угод до них, веде моніторинг виконання умов договорів оренди землі. Управління Держземагенства у м.Харкові Харківської області надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з чинним законодавством. Відповідно до п. 3.1, п.3.2 зазначеного Положення зміна нормативної грошової оцінки земель є підставою для внесення змін до договору оренди землі. Зміни до договору оренди землі оформлюються додатковою угодою. Підготовка додаткової угоди здійснюється Департаментом земельних відносин відповідно до Порядку укладання договорів оренди землі у м.Харкові.
На підстави вказаних приписів Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було одержано витяг №119 від 24.09.2013 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та виконано розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності станом на 01.01.2013 року. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок №119 від 24.09.2013 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:14:008:0024 складає 12491953 гривень. Вказану земельну ділянку за функціональним використанням віднесено до земель комерційного використання та застосовується коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 2,5. Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка якої проведена станом на 01.01.2013 року №129/14, розмір орендної плати за рік становить 799484,99 грн., за місяць 66623,75 грн.
На підставі зазначених документів Департаментом земельних відносин було підготовлено додаткову угоду до договору оренди землі, яку разом із листом пропозицією 12.12.2013 року №4781/0/225-13 рекомендованим поштовим відправленням направлено на адресу відповідача з пропозицією підписати та у 20-ти денний термін направити до Департаменту для забезпечення державної реєстрації згідно з вимогами чинного законодавства. Однак, як зазначав позивач, зазначений лист було залишено без відповіді з боку відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з вимогою про внесення змін до договору оренди.
Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що за приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Згідно з частиною 1 статті 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 цього Кодексу).
Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Статтею 654 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. 
Згідно ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України, ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
На підставі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оренду землі», об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
За приписами статей 126, 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, оренда землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. 
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі», встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Як визначено статтею 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата. 
З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, відповідно до ст.288 якого підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно зі статтею 287 Податкового кодексу власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). 
Розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, а також не може перевищувати для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об`єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки (ст.ст.288.5-288.5.2 Податкового кодексу України).
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Відповідно до пункту 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Стаття 1 Закону України «Про оцінку земель» визначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначена як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
За приписами статей 13, 15 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. 
Відповідно до статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.
У відповідності до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Згідно із пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.
Відповідно до частини 2 статті 648 Цивільного кодексу зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.
Згідно з частиною статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про оренду землі» та пункту 4.1 договору оренди землі зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати за землю використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Зважаючи на наведені норми, підставою для внесення змін до договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін є або істотне порушення умов договору, або наявність відповідного застереження в договорі щодо відповідних підстав для його зміни чи прямої вказівки в законі про необхідність внесення змін.
Відповідно до пункту 2.2. договору оренди землі сторони при укладенні договору досягли згоди, що орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до Законів України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору оренди.
Пунктом 2.19. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» судам роз`яснено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.
Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 року №1209/13 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Харкова станом на 01.01.2013 року» та від 25.09.2013 року №1269/13 «Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року» не скасовано.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання уповноваженими органами плати за користування землею.
При цьому, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати та податку за земельні ділянки, в зв`язку з чим, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Як встановлено господарським судом першої інстанції, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, і оскільки укладений між сторонами договір передбачає можливість зміни розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленого умовами договору. 
Як свідчать матеріали справи, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку орендує відповідач згідно з договором оренди землі від 07.08.2003 року, та зроблений на підставі такої нормативної грошової оцінки розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку №129/14, здійснено позивачем на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №119 від 24.09.2013 року. Саме з посиланням на витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної №119 від 24.09.2013 року позивач просить суд внести зміни до укладеного з відповідачем договору оренди землі щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Так само позивач просить суд внести зміни до договору щодо розміру орендної плати згідно з розрахунком розміру орендної плати за земельну ділянку №129/14, здійсненого на підставі зазначеного витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі.
Механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення та населених пунктів, був передбачений Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року №18/15/21/11.
Пунктом 3.3 даного Порядку було визначено формулу, за якою встановлюється нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів. При цьому, зазначена оцінка залежить, зокрема, і від коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).
У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Олексіївський» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного земельного агентства у м.Харкові та Управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області, в якому просило суд дії при складанні витягу з технічної документації земельної ділянки за адресою: м.Харків, просп. Перемоги 62, загальною площею 0,8280 га №119 від 24.09.2013 року визнати протиправними, а витяг скасувати.
Під час розгляду вказаних вимог у справі №820/105/16 було задоволено клопотання позивача (ТОВ «ТД «Олексіївський») та призначено судову оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
На вирішення експертної установи було поставлено наступні питання:
1) яке функціональне призначення у земельних ділянок за адресою м. Харків просп. Перемоги, 62 (кадастровий номер 6310136300:14:008:0024) та чи вірно визначено щодо них значення коефіцієнту функціонального використання як для земель комерційного призначення?
2) чи вірно визначено у витязі №119 з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 24.09.2013 року значення локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони (КмЗ): зони пішохідної доступності до громадських центрів, зони магістралей підвищеного містоформувального значення, зони пішохідної доступності природних об`єктів, зони забруднення атмосферного повітря, зони перевищення припустимого рівня шуму, ареали забруднення ґрунтів, інші зони?
3) чи діють на земельній ділянці інші локальні фактори, що можуть вплинути на розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки?
4) яка фактично площа земельної ділянки що знаходиться під забудовою?
5) чи вірно розраховано у витязі 119 з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки по просп. Перемоги, 62 в м.Харкові (кадастровий номер 6310136300:14:008:0024) площею 0,8280 га від 24.09.2013 року розмір нормативно-грошової оцінки цієї земельної ділянки?
Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано висновок судової експертизи з питань землеустрою №17487/16-41 від 19.09.2017 року.
Відповідно до висновків висновку експертів за результатами проведення експертизи з питань землеустрою від 19.09.2017 року №17487/16-41 по питанню №1 вказано, що функціональне призначення частини земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:14:008:0024, яка має дорожнє покриття (на кадастровому плані відображена як ділянка 3) - землі комерційного використання, а функціональне призначення газонів (на кадастровому плані відображена як ділянка 4) - інші землі (землі зелених насаджень загального та спеціального користування); значення коефіцієнту функціонального використання Кф для частини земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:14:008:0024, що на кадастровому плані відображена як ділянка 4, визначено не вірно; значення коефіцієнту функціонального використання Кф для частини земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:14:008:0024, що на кадастровому плані відображена як ділянка 3, частково визначено не вірно.
По питанню 2 експертами вказано, що при формуванні витягу від 24.09.2013 року №119 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:14:008:0024 не вірно застосовано значення деяких локальних коефіцієнтів на місцеположення земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони, а саме: у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення; у зоні забруднення атмосферного повітря; у зоні перевищення припустимого рівня шуму; в ареалі забруднення ґрунтів.
По питанню №3 експертами вказано, що локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони, які не вказані у витязі від 24.09.2013 року №119 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:14:008:0024, на вказаній земельній ділянці не діють.
Щодо питання №4 зазначено, що за результатами проведеного дослідження встановлено, що орієнтовна площа земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:14:008:0024 під забудовою становить 7712 м2; іншими площинами цієї ділянки є газони (380 м2) та незабудовані землі (188 м2).
Так, Харківським окружним адміністративним судом у справі №820/105/16 прийнято рішення, яким адміністративний позов ТОВ «ТД «Олексіївський» задоволено. Визнано протиправними дії Управління державного земельного агентства у м.Харкові Харківської області при складанні витягу з технічної документації земельної ділянки за адресою: місто Харків, проспект Перемоги, 62, загальною площею 0,8280 га №119 від 24.09.2013 року та скасовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №119 від 24.09.2013 року.
Підставою для задоволення позову слугувало те, що у витязі №119 від 24.09.2013 року встановлені розміри локальних коефіцієнтів Км3 не у відповідності до Порядку та рішень Харківської міської ради.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 року у справі №820/105/16 залишено без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже помилки у витязі №119 від 24.09.2013 року з технічної документації про нормативну оцінку земельної ділянки стали підставою для його скасування. При цьому, витяг з технічної документації про нормативну оцінку є первісним документом на підставі якого у подальшому проводиться розрахунок визначення розміру орендної плати за земельну ділянку. Скасування витягу нівелює проведений на його підстав розрахунок.
Таким чином, вимоги про внесення запропонованих позивачем змін у вигляді додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 07.08.2003 року з посиланням на витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №119 від 24.09.2013 року, а також на розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, виконаний Департаментом земельних відносин Харківської міської ради станом на 01.01.2013 року №129/14, здійснений на підставі зазначеного витягу, є безпідставними та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, яке регулює земельні відносини, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для внесення до договору змін щодо визначення розрахованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 12491953,00 грн. та розміру орендної плати в розмірі 799484,99 грн. на рік.
Аналогічні висновки щодо вимог по внесенню змін до договору оренди землі з урахуванням розрахунків, які було здійснено на підставі витягу з технічної документації, в якому невірно визначено коефіцієнт функціонального використання та локальні коефіцієнти, зроблено в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №922/528/14.
Решта позовних вимог позивача про внесення змін до договору оренди землі від 07.08.2003 року шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції позивача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Позивач, у наданій редакції додаткової угоди до договору оренди землі, просить суд викласти умови додаткової угоди в редакції, яка відрізняється від умов договору оренди, який укладено між сторонами.
Харківська міська рада, посилаючись на вищевказані норми законів, рішення органу місцевого самоврядування та на витяг про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, визначаючи їх як підставу позову, ставить питання не лише щодо внесення змін щодо визначення розміру нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати за земельну ділянку, а й щодо решти умов договору. При цьому позивачем не доведено, як саме співвідноситься зміна нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з іншими пунктами додаткової угоди до договору, які позивач просить суд визнати укладеними і чи є зміна нормативно-грошової оціни підставою для викладення договору в новій редакції тих умов, які прописано позивачем.
Щодо другого речення п. 1.4 запропонованої позивачем додаткової угоди - «При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки», колегія суддів зауважує, що жодним законодавчим актом не встановлений обов`язок саме орендаря оплачувати зазначені послуги. Навпаки, стаття 24 Закону України «Про оцінку земель» закріплює, що фінансування робіт з оцінки земель та земельних ділянок може проводитися за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів землевласників і землекористувачів та інших джерел, не заборонених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України також встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні правила щодо змін умов договору оренди землі за взаємною згодою сторін містить і стаття 30 Закону України «Про оренду землі», та нею встановлено, що у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Тобто, Законом передбачено можливість внесення змін до договору за згодою сторін, яке що інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено за рішенням суду у випадках, встановлених договором або законом.
Договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов`язати іншу сторону договору внести зміни до нього поза наведених законодавством підстав: зацікавлена сторона може просити суд про внесення змін до договору згідно з рішенням суду лише у випадках, передбачених законом та договором.
Матеріали справи свідчать про те, що в розділі І редакції додаткової угоди до договору оренди землі позивач зазначив перелік законодавчих та нормативно-правових актів Харківської міської ради, що регулюють відповідні орендні правовідносини. Водночас, ані Закон України «Про оренду землі», ані інші правові норми не містять вимог щодо зазначення таких умов договору, як перелік законодавчих та підзаконних актів. Крім того, сторони договору, не зважаючи на зазначення або не зазначення в ньому певних правових актів, повинні їх і без того беззастережно дотримуватися.
Невід`ємною частиною договору від 07.08.2003 року є план земельної ділянки (згідно п. 1.1 договору та розділу 7 договору), в якому вказано кадастровий номер орендованої за договором земельної ділянки, тому колегія суддів не вбачає необхідності для повторного внесення до умов договору інформації щодо кадастрового номеру земельної ділянки (в редакції п.1.3 запропонованої позивачем додаткової угоди).
У п. 5.1 договору оренди сторонами визначено відповідальність сторін за невиконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки і позивачем не обґрунтовано чим саме зумовлена необхідність викладення цих умов в новій редакції, яка визначена позивачем.
Включення таких умов до раніше погодженого сторонами договору в односторонньому порядку не відповідає загальним принципам укладення договорів. Типова форма договору оренди, на яку посилається позивач, є відмінною від запропонованої позивачем редакції додаткової угоди, яку позивач просить суд визнати укладеною.
Відповідно до ч. 2 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.
Згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначеного законодавчого припису Кабінетом Міністрів України було постановлено затвердити Типовий договір оренди землі (постанова №220 від 03.03.2004 року, з подальшими змінами). Згідно ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. До загальних принципів господарювання відноситься заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини (ст.6 Господарського кодексу України).
Згідно п.3 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну. Підставою для внесення змін до договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін є наявність застереження в договорі щодо відповідних підстав для його зміни чи прямої вказівки в законі про необхідність внесення змін.
Умовами укладеного сторонами договору визначено, що сторонами укладається додаткова угода у разі збільшення розміру орендної плати при зміні розміру земельного податку (п. 2.2 договору). Втім, у спірному договорі оренди землі сторони не погодили право на внесення змін до його положень, які запропоновані в додатковій угоді позивачем (окрім п.2.2 договору).
Редакція запропонованої позивачем додаткової угоди містить ряд умов, не пов`язаних з розміром нормативної грошової оцінки та розміром орендної плати і позивачем не обґрунтовано чому вони підлягають зміні.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши наявними в матеріалах справи доказами обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо внесення змін до укладеного сторонами договору оренди землі в частині розрахованої позивачем нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, вважає такі вимоги безпідставними. Також, чинне законодавство не містить прямих вказівок щодо необхідності внесення інших умов до договору оренди землі, ніж ті, що вже були визначені сторонами, тому підстави для задоволення заявлених Харківською міською радою позовних вимог відсутні.
Колегія суддів вважає, що твердження відповідача щодо суті спору, викладені ним в апеляційній скарзі та письмових поясненнях ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними, допустимими та достатніми доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи. 
Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Олексіївський» підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду від 18.05.2015 року у справі №922/1744/15 скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Щодо судових витрат, які складаються з судового збору за подання апеляційної скарги, то колегія суддів дійшла висновку про їх розподіл у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 86, 129, 233, 240, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, ст.ст. 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Олексіївський» задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2015 року по справі №922/1744/15 скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.
Стягнути з Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Олексіївський» (61204, м.Харків, просп. Перемоги, 62, код ЄДРПОУ 03082530) 609,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09 березня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                    В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук