ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/307/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 (суддя Сидоренко Д.В.) по справі за позовом Головного  управління ДПС у Запорізькій області   до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості у розмірі 56668,21 грн.,- 

в с т а н о в и В:
У січні 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд стягнути суму заборгованості у розмірі 56668,21 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 адміністративний позов задоволено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що матеріали справи не містять письмових доказів, що сума податкового боргу самостійно була погашена платником податків або органом стягнення; контролюючим органом не скасовано раніше прийняті рішення про нарахування сум грошового зобов`язання та податкової вимоги; позивачем не зменшено нараховану суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; за рішенням суду, що набрало законної сили, не скасовано рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач  подав  апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020р. в задоволенні позову відмовити.
 Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач податкову вимогу не отримував. В тексті судового рішення відсутнє посилання на докази, яким підтвержено факт отримання такої вимоги, відтак, позивачем порушено порядок стягнення податкового боргу.   
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що  позивачем на виконання вимог ст.ст.286, 287 ПК України, було прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:
ППР (форма Ф) №9254910-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 р. на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., яке отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254900-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 р. на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254896-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;.
ППР (форма Ф) №9254895-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254909-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254894-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254904-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254903-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254906-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача ( копія додається);
ППР (форма Ф) №9254905-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254902-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254897-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254907-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254908-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254898-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254911-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254901-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача;
ППР (форма Ф) №9254899-0000-0822 від 25.06.2018 р. термін сплати 29.08.2018 на суму податкового грошового зобов`язання у розмірі 3157,80 грн. за податковий період 2018 р., отримано за особистим підписом відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно п.288.7  ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Згідно з п.285.1  ст.  285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому  статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. (п.286.2  ст.286 ПК України).
Пунктом  287.3  ст.287 Податкового кодексу України  визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
У відповідності до вимог  ст. 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Підпунктом  266.1.1  п.  266.1  ст.266 Податкового кодексу України  визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Також пп.  266.7.5  п.  266.7  ст.266 Податкового кодексу України  визначено, що платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому  статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Відповідно до абз. б) пп.  266.10.1  п.  266.10  ст.266 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Відповідно до п.  59.1, п.  59.5  статті  59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Положеннями пункту  58.3  статті  58 Податкового кодексу України, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Згідно пунктів  95.1,  95.2  статті  95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За правилами пункту  95.  4  ст.  95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
При цьому, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.
Так, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.04.2020 року по справі № 824/262/17-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5  ст. 242 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи,  позивачем було складено податкову вимогу від 17.09.2018 року №79734-51, яку направлено засобами поштового зв`язку листом з рекомендованим повідомленням (л.с.7) про вручення поштового відправлення на адресу відповідача, тобто, вимога вважається такою, що отримана належним чином.
Отже, матеріали справи не містять письмових доказів, що сума податкового боргу самостійно була погашена платником податків або органом стягнення; контролюючим органом не скасовано раніше прийняті рішення про нарахування сум грошового зобов`язання та податкової вимоги; позивачем не зменшено нараховану суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; за рішенням суду, що набрало законної сили, не скасовано рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Відповідно до  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.  243, ст.  308, ст.  311, ст.  315, ст.  316 КАС України  суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року– залишити без змін.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.      
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова