Дата документу 27.01.2021 Справа № 2-168/09

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 2-168/09	Головуючий у 1-й інстанції Антоненко М.В..	
Пр. № 22-ц/807/95/21	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,
за участі секретаря                                Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка Антона Юрійовича, стягувач Військова частина НОМЕР_1 
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною скаргою на дії начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю., стягувач Військова частина НОМЕР_1 (т.с. 3 а.с. 1-4), в якій просила: - поновити їй строк на подання цієї скарги,- скасувати постанову начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю. про скасування процесуального документу від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні № 30912113.
В обґрунтування своєї скарги боржник зазначала, що 02.02.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя розглянуто справу №2-168/09 за позовом ОСОБА_2 , діючого на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_3 та інших до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення.
За наслідками розгляду вказаної справи суд вирішив: допустити поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення та безпідставно стягненні з військової частини НОМЕР_1 кошти за скасованим рішенням на користь військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_1 в сумі 9911,06 грн. 
01.07.2012 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».
У травні 2018 року Дніпровський ВДВС ГТУЮ у Запорізький області звернувся до Жовтневого районного суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-168/09 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 боргу в розмірі 9911,06 грн.
Мотивуючи необхідність видачі дублікату листа тим, що ними було втрачено виконавче провадження.
За наслідками розгляду вказаної заяви Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, Дніпровському ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області видано дублікат виконавчого листа.
19.09.2018 року начальником Дніпровського відділ ДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про повернення виконавчого документи стягувачу від 01.07.2012 року.
За наслідками постанови про скасування процесуального документу винесеної начальником Дніпровського відділу ДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області розпочато виконавчі дії щодо стягнення з ОСОБА_1 доходів.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Антоненка М.В. (т.с. 3 а.с. 7).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2018 року (суддя Антоненко М.В. т.с. 3 а.с. 26-31) у задоволенні скарги ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року (головуючий суддя Кухар С.В., судді Крилова О.В. та Поляков О.З. т.с. 3 а.с. 26-31) в порядку часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 вищезазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року (суддя Антоненко М.В. т.с. 3 а.с. 139-144) у задоволенні скарги ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року (головуючий суддя Дашковська А.В., судді Кримська О.М. та Кочеткова І.В. т.с. 3 а.с. 186-191) в порядку часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 вищезазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2020 року (суддя Антоненко М.В. а.с. 2 а.с. 85-90) скаргу ОСОБА_1 у цій справі задоволено.
Поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги на дії начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю.
Скасовано постанову начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю. про скасування процесуального документу від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні № 30912113.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Дніпровський ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 92-107) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скасування постанови начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю. про скасування процесуального документу від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні № 30912113.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Подліянову Г.С. та Маловічко С.В. (т.с. 2 а.с. 109).
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 111) задоволено у цій справі заяву судді Подліянової Г.С. про самовідвід.
В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с. 112-113).
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 121) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 04 листопада 2020 року, дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 123), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).
У судове засідання 27 січня 2021 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 129, 134), у тому числі боржник через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч.5 ЦПК України, боржник ОСОБА_1 та представник (начальник) вищезазначеної державної виконавчої служби не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника заявника (боржника) ОСОБА_1 – адвоката Плужник М.В. (т.с. 2 а.с. 135) та представника заінтересованої особи (стягувача) Військової частини НОМЕР_1 – Похило С.І.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з`явились, та зокрема представника заявника (боржника) ОСОБА_1 – адвоката Плужник М.В., який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що ОСОБА_1 ухвалу суду першої інстанції у цій справі про видачу державній виконавчій службі дублікату виконавчого листа не оскаржувала, в скарзі ОСОБА_1 просила їй поновити строк на подачу скарги, проти вважала його не пропущеним, лише 09.10.2018 року ознайомилась із змістом оскаржуємої постанови, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), скасувати судове рішення…частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення… (п. 2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, поновлюючи заявникові строк на подачу вищезазначеної скарги у цій справі та задовольняючи скаргу заявника у повному обсязі, керувався ст. ст. 255, 447, 448 ЦПК України та виходив із наявності підстав для поновлення цього строку та задоволення скарги заявника.
Проте, із такими висновками суду першої інстанції у цій справі можна погодитись лише частково з таких підстав.
Ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі відповідає лише частково.
В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд переглядає дану справу в апеляційному порядку лише в межах вимог та підстав вищезазначеної (письмової) скарги боржника ОСОБА_1 , які були предметом розгляду у суді першої інстанції у цій справі.
Інші додаткові (усні) підстави, заявлені представником боржника у судовому засіданні в апеляційному суді, які не були предметом вищезазначеної (письмової) скарги боржника у цій справі, та, відповідно, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, не можуть бути предметом апеляційного перегляду.
Так, хоча судом першої інстанції було правильно вирішено по суті у цій справі питання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 за її клопотанням в скарзі (т.с. 3 а.с.4) на її подачу до суду першої інстанції, зданої на пошту 12.10.2018 року (квитанція т.с. 2 а.с. 48-49), хоча на конверті міститься відмітка поштового відділення про відправку від 16.10.2018 року (т.с. 3 а.с. 6), а фактично судом першої інстанції скаргу отримано взагалі 18.10.2018 року (відмітка суду на скарзі т.с. 3 а.с. 1). 
Проте, при цьому суд першої інстанції помилився в обґрунтуванні свого висновку у цій справі у цій частині.
Так, в силу вимог ст. 124 ч. 6 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення … матеріали…здані на пошту…
При вирішенні питання про поновлення строку заявникові на подачу скарги у цій справі суд першої інстанції мав керуватись положеннями ЦПК України. 
Так, за змістом ст. 449 ч. 1 а) ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
В постанові Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року (головуючий суддя Дашковська А.В., судді Кримська О.М. та Кочеткова І.В. - т.с. 3 а.с. 186-191), яка набрала законної сили з моменту її прийняття та була чинною на час розгляду скарги судом першої інстанції, апеляційним судом у цій справі вже було встановлено, що ОСОБА_1  стало відомо про проведення виконавчих дій та, відповідно, про порушене право, ще 01.10.2018 року (бланк рекомендованого повідомлення про вручення 01.10.2018 року поштового відправлення ВДВС на ім`я ОСОБА_1 міститься у матеріалах справи, т.с. 3 а.с. 19).
В силу вимог ЦПК України вказівки суду апеляційної інстанції є обов`язковими для врахування судом першої інстанції при новому розгляді питання, проте, суд першої інстанції останні у цій справі не врахував.
Таким чином, 10-денний строк для подачі вищезазначеної скарги до суду першої інстанції для ОСОБА_1 почав збігати в силу вимог ст. 123 ЦПК України з наступного дня після 01.10.2018 року, тобто з 02.10.2018 року та збіг 11.10.2018 року (четвер – робочий день т.с. 2 а.с. 49) включно, а ОСОБА_1 подала скаргу поштою 12.10.2018 року (т.с. 2 а.с. 48), тобто з пропуском строку лише в 1 (один) день.
Однак, відповідно до ст. 449 ч. 2 ЦПК України суд першої інстанції мав право поновити останній у цій справі при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи.
Разом із цим, суд першої інстанції помилково задовольнив скаргу ОСОБА_1 у цій справі в частині скасування постанови начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю. про скасування процесуального документу від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні № 30912113.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що:
- в цій частині скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та недоведеною,
- так як начальник Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценко А.Ю. при скасуванні своєю постановою від 19.09.2018 року процесуального документу у виконавчому провадженні № 30912113 (а саме: постанови від 01.07.2012 року державного виконавця про повернення виконавчого документу № 2-168/109 від 12.10.2009 року стягувачеві В/ч  НОМЕР_1  - т.с. 3 а.с. 5) діяв в межах своїх повноважень, передбачених абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»,
- за змістом якого: керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушення вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацом… третім цієї статті:
= так, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Крім того, за змістом п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документу, суд…може видати його дублікат, якщо…державний виконавець… звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При цьому, якщо ОСОБА_1 вважала, що суд першої інстанції не мав права видавати дублікат вищезазначеного виконавчого листа, так як, на її думку, вже закінчився строк, встановлений законом для пред`явлення його, як виконавчого документу, до примусового виконання, то матеріалами цієї справи підтверджується та було визнано представником ОСОБА_1 – адвокатом Плужник М.В. у судовому засіданні в апеляційному суді (ст. 82 ч. 1 ЦПК України), що з боку ОСОБА_1 не оскаржувалась взагалі, та, відповідно, була чинною на час розгляду вищезазначеної скарги ОСОБА_1 судом першої інстанції (10 вересня 2020 року) та є чинною на час апеляційного перегляду (27 січня 2021 року) ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2018 року (т.с. 2 а.с. 5-7).
Якою було задоволено заяву Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та видано дублікат вищезазначеного виконавчого листа № 2-168/109 від 12.10.2009 року.
Оскільки, Військова частина  НОМЕР_1 , як стягувач, не отримувала вказаного виконавчого листа в порядку його повернення з підстав п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця ВДВС м. Запоріжжя Шабала І.А., останній було втрачено (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), та відповідно, до цього була позбавлена права оскаржити вищезазначену постанову державного виконавця в установленому законом позасудовому (зокрема, начальнику ВДВС). 
Також, в силу вимог ст. 12 ч. 4 п. 1) Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
05.10.2016 року набрав законної сили Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції, ст. 12 ч. 1 якого було вже передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
За змістом Прикінцевих та перехідних положень цього Закону: - п. 5 - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом; - п. 6 рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження; - п. 7 - виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) слід задовольнити частково, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2020 року в частині скасування постанови начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю. про скасування процесуального документу від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні № 30912113 у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог скарги ОСОБА_1 слід відмовити, в іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2020 року в частині скасування постанови начальника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Проценка А.Ю. про скасування процесуального документу від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні № 30912113 у цій справі скасувати.
Ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 04.02.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Маловічко С.В.