Ухвала
Іменем України 
08 лютого2021року
м. Київ
 
Справа № 749/2/20
Провадження № 51 – 4785 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 травня                              2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 липня 2020 року,
встановив:
18 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга засудженого, у якій в черговий раз порушується питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України                             (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, і були пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи           ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.
Із наявних матеріалів убачається, що засуджений ОСОБА_4 вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами на судові рішення щодо нього та подавав клопотання про поновлення процесуальних строків, однак причини пропуску цих строків були визнані неповажними.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку, засуджений не наводить переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які він не мав об`єктивної можливості скористатися правовою безоплатною допомогою для складання касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції. При цьому, посилання засудженого ОСОБА_4 на те, що він є юридично не обізнаним, а захисника йому було призначено лише 22 грудня 2020 року за його заявою до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для складання касаційної скарги, є неспроможними, адже кримінальний процесуальний закон не пов`язує початок перебігу строку на касаційне оскарження із моментом призначення нового захисника. 
З огляду на викладене, оскільки інших доводів поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений ОСОБА_4 в касаційній скарзі не навів, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 травня                              2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 липня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3