УХВАЛА

19 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/12224/19
адміністративне провадження № К/9901/156/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №160/12224/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відділ примусового виконання рішень про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року до касаційного суду надійшла скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У тексті касаційної скарги указано, що підставою для касаційного оскарження у справі №160/12224/19 є неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права передбаченого частиною четвертою статті 328 КАС України.

Так, скаржник не наводить посилань на відповідний підпункт частини четвертої статті 328 КАС України та не указує достатніх обґрунтувань таких посилань. Зміст касаційної скарги зводиться до викладу фактичних обставин справи та посилань на нормативно-правові акти України, а також незгоди скаржника із постановою суду апеляційної інстанції у справі №160/12224/19.

Суд звертає увагу скаржника, що неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є підставою для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій та третій статті 328 КАС України (ухвали судів), у той час, як касаційна скарга у справі №160/12224/19 стосується судового рішення, передбаченого частиною першою статті 328 КАС України.

Аналогічні висновки було зроблено Верховним Судом в ухвалі від 30 листопада 2020 року у вказаній справі.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №160/12224/19.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332,  359 КАС України, -

                                                  УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №160/12224/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відділ примусового виконання рішень про визнання протиправною та скасування постанови - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич