запорізький апеляційний суд

 
Провадження №33/807/18/21	Головуючий у 1-й інстанції Пивоварова Ю.О.	
Єдиний унікальний №331/2339/20	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.124 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       22 січня 2021 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника Мухіна О.І., представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Лугового Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ст.124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Згідно з постановою суду, 30.05.2020 року о 20 год. 07 хв. на перехресті вул.Глісерної та вул.Дніпровської у м.Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Kia K5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України. 
Суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП. 
На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтував тим, що він надав суду в якості доказу своєї невинуватості відеозапис моменту ДТП, зроблений відеокамерами магазину «АТБ», розташованого в районі кільця на Прибережній Автомагістралі (біля «Дубового гаю»). Суд долучив вищезазначений доказ до матеріалів справи та направив його для дослідження разом з іншими доказами у справі судовому експерту Бабаризі С.В. для дослідження.
Однак, у зв`язку з відсутністю у судового експерта кваліфікації для здійснення експертизи фото-та відеозаписів, експерт ОСОБА_3 відмовився від дослідження відеозапису моменту ДТП, зроблений відеокамерами магазину «АТБ».
Висновки судового експерта Бабариги С.В. зроблені виключно на показах потерпілого ОСОБА_2 , які суперечать відеозапису моменту ДТП, зафіксованого відеокамерами магазину «АТБ».
Відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
На переконання апелянта на відеозаписові зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди, де водій ОСОБА_2 до зіткнення автомобілів не здійснював гальмування, а також не намагався уникнути зіткнення.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки факту відсутності реакції водія ОСОБА_2 на зміну дорожньої обстановки, тобто факту порушення водієм  ОСОБА_2 вимог п.12.3 ПДР України.
Відсутність реакції ОСОБА_2 на виникнення небезпеки для руху його автомобіля перед зіткненням з автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ставить під сумнів висновок судового експерта про відсутність у водія ОСОБА_2 технічної можливості уникнути зіткнення.
Також суперечливим є висновок експерта ОСОБА_3 про те, що дії водія ОСОБА_2 не суперечать вимозі п.12.3 ПДР України.
Дані схеми ДТП суперечать висновкам судового експерта Бабариги СВ., чітку відповідь на питання, де сталося зіткнення автомобілів, можливо зробити після дослідження відеозапису моменту ДТП, зафіксованого відеокамерами магазину «АТБ».
Отже, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин адміністративного правопорушення, не задовольнив клопотання про призначення повторної судової автотехнічної експертизи, натомість, замість експерта, що має відповідну кваліфікацію, дійшов висновків щодо його провини у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат Луговий Б.В. просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2020 року в цій справі залишити без змін. 
Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Мухіна О.І., які підтримали апеляційну скаргу; представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Лугового Б.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №168700 від 30.05.2020 року, схемою місця ДТП, фототаблицею з місця події, висновком експерта №9-639 від 22.10.2020 року, відеозаписом. 
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п.10.5 ПДР України, поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може бути здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.
Між тим, встановлені у справі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 зазначених вимог не дотримався.
Під час огляду відеозапису встановлено, що автомобіль «Skoda» під керуванням водія ОСОБА_1 рухається по колу, з ввімкненим правим покажчиком повороту на деякій відстані від правого краю дороги. Автомобіль «Kia» під керуванням водія ОСОБА_2 спочатку рухається за автомобілем «Skoda» під керуванням ОСОБА_1 , а потім змінює напрямок та продовжує рухатись правіше за автомобіль «Skoda», з ввімкненим лівим покажчиком повороту. В подальшому на автомобілі «Skoda» вмикаються стоп сигнали та через деякий час відбувається зіткнення транспортних засобів. При цьому на відео видно, що зіткнення відбувається в той момент, коли автомобіль «Skoda» ще рухається.
В висновку експерта №9-639 від 22.10.2020 року зазначено, що дії водія автомобіля «Skoda» ОСОБА_1 , який виїжджаючи з перехрестя, де організований круговий рух, не переконався в безпеці, не надав переважне право проїзду транспортному засобу, який рухався праворуч та мав переважне право на рух, змінив напрямок, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не відповідають вимогам пп.10.1, 10.5 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією пригоди.
Посилання ОСОБА_1 на те, що висновок експерта є неналежним доказом, оскільки експерт невірно оцінив надані на дослідження матеріали та прийшов до хибних висновків, суд вважає такими, що зводяться лише до незгоди із його висновками, які прийняті не на користь апелянта. Висновки експерта є однозначними та вмотивованими, що підтвердив експерт під час безпосереднього допиту у судовому засіданні в суді першої інстанції.
Крім того, доводи апелянта про те, що на момент зіткнення його автомобіль не рухався, спростовуються матеріалами відеофіксації, які були продемонстровані у судовому засіданні, таким чином ОСОБА_1 перед початком здійснення маневру - з`їзду з перехрестя із круговим рухом та відповідно, перед зміною напрямку руху, не переконався у безпеці своїх дій, що і стало причиною ДТП. При цьому реакція ОСОБА_2 на небезпеку, яку створив ОСОБА_1 є лише наслідком реагування на небезпечну ситуацію на дорозі.
Доводи апелянта щодо необхідності використання схеми ДТП, дані якої суперечать висновкам експерта досліджувались під час судового розгляду. Так, під час допиту експерт пояснив та вказав на недоліки схеми ДТП, які не дозволяють з допомогою неї встановити точне місце ДТП. Тому доводи апелянта щодо розташування місця ДТП в середній смузі руху є безпідставними.
З урахуванням правильно встановленого механізму ДТП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції, під час розгляду даної справи, не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного її вирішення, а також те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Крім того, апеляційний суд відмічає, що критично оцінивши висновок експерта, захисник ОСОБА_1 адвокат Мухін О.І. з огляду на зміст п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності для належного виконання договору про надання правової допомоги вправі був самостійно одержати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань.
Проте захисник з такими зверненнями до фахівців і експертів з даного приводу не звертався, інших їх висновків, ніж той, що міститься в матеріалах провадження, з даного питання суду не надав.
Оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрив провадження в справі.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2020 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 331/2339/20