Справа № 760/20783/20	 	 	 	             Головуючий у І інстанції Козленко Г.О.	
Провадження №  33/824/945/2021	 	 	 	             Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 лютого 2021 року                                                                                         м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М., за участю представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Клімова С.Г. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від  25 вересня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Україна, Рівненська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 13.07.2017 року, орган що видав 5610, персональний номер НОМЕР_2 ,-
визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень на користь держави.
 
Вилучені грошові кошти, згідно протоколу про порушення митних правил №1476/10000/20 від 07 вересня 2020 року у розмірі 4115 євро повернуто ОСОБА_1 .
 
В С Т А Н О В И В :
Як вбачається з постанови судді, 07.09.2020 року об 11 годині 10 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу „Приліт" терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_1 , яка прилетіла до України з Італії, м. Бергамо, рейсом № 7848 літаком а/к «FR», своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
 
Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України      № 671 від 03.08.2018 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянка самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.
На підставі п.4 ст.336 та ст.342 Митного Кодексу України громадянці було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажирка відповіла, що має приблизно 4000 євро. Після цього пасажирці було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиркою було видано готівку в розмірі 14114 євро, що знаходилися у гаманці в сумці(ручна поклажа).
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_1 , вищевказана валюта належить їй особисто.
Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує в еквіваленті 9999 євро.
З виявленої суми, пасажирці було пропущено 9999 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 4115 євро.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталася.
Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_1 , під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст.366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_1 , яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України.
В апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби Клімов С.Г. просить  вказану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати  винною у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. з конфіскацією предмету правопорушення грошових коштів у сумі 4115 євро.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що постанова є незаконною та винесена без врахування дійсних обставин справи. Зазначає, що чинним  законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.
 
Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку ОСОБА_1 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та учасниками процесу не оскаржується.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 471 МК України є правильною.
Доводи апеляційної скарги представника митниці щодо незаконності постанови судді в частині не призначення ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації грошових коштів у сумі 4115 євро, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.
Згідно ст. 23 КУпАП  адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно практики ЄСПЛ будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 року "Трегубенко проти України","Гирлян проти Росії" від 09.10.2018 року). При вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.
З постанови суду вбачається, що при розгляді даної справи та накладенні стягнення суд дотримався вказаних вимог закону.
Так, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення, суд врахував характер скоєного, особу правопорушниці, обставини, що впливають на стягнення і призначив стягнення, яке відповідає меті виховання правопорушниці та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Приймаючи рішення про повернення ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 4115 євро, суд правомірно врахував її особу, майновий стан, а саме те, що застосовуючи до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді конфіскації валюти, фактично позбавить її отриманого доходу.
Відповідно до п. 10 ч. 2 Конвенція про захист заробітної плати №95 від 1949 року, яка переглянута Конвенцією Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, від 1992 року, і залишає зазначену Конвенцію відкритою для подальшої ратифікації, яка ратифікована Законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де указано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.».
Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення. Зокрема, в даному випадку, правопорушник не дотримався вимог, щодо внесення відомостей до митної декларації, а не вчинив будь - якого іншого правопорушення, яке можна припустити (наприклад, відмивання грошей або ухилення від сплати мита податків, тощо).
Сума, яку митний орган вимагає конфіскувати у правопорушниці є для неї значною, а шкода, яку він потенційно міг завдати органам влади - незначна, оскільки він не завдавав державі ніякої шкоди.
Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів.
За даних обставин, суддя дійшов правомірного висновку про те, що застосування до  ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації валюти у розмірі 4115 євро покладає на правопорушника «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосований у даному випадку.
Враховуючи наведене, постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та прийняттям  нової постанови, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Клімова С.Г. - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від  25 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень на користь держави, та вилучені грошові кошти, згідно протоколу про порушення митних правил №1476/10000/20 від 07 вересня 2020 року у розмірі 4115 євро повернуто ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
           Суддя                                                                                             А.М. Дрига