Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/13/21	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/80/21	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2021 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05 січня 2021 року про повернення його скарги на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1. 05.01.2021 слідча суддя Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
1.1. Цією ухвалою скаргу повернуто особі, яка її подала.
1.2. Ухвала мотивована тим, що скарга ОСОБА_6 від 04.01.2021 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ не підсудна Вищому антикорупційному суду.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2. 15.01.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 , подана на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05.01.2021.
2.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить: (1) у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження поновити його; (2) скасувати ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05.01.2021; (3) визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості про злочини до ЄРДР за його заявою №861-870 від 21.12.2020.
2.2. Апеляційна скарга мотивована таким: (1) оскаржувану ухвалу він отримав 11.01.2021, а тому строк на апеляційне оскарження не порушено; (2) слідча суддя перебрала на себе повноваження прокурора щодо визначення підслідності, передбачені ч. 2 ст. 218 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), яке здійснюється тільки після внесення відомостей до ЄРДР; (3) скарга підсудна Вищому антикорупційному суду за кваліфікацією кримінально караного діяння та суб`єктом злочину; (4) слідчими суддями Солом`янського районного суду м. Києва раніше було повернуто його скарги на підставі їхньої підсудності Вищому антикорупційному суду; (5) так як у заяві йшлося про злочини, підслідні НАБУ, його уповноважені особи були зобов`язані внести відомості про кримінальні правопорушення у відповідності до ст. 214 КПК.
ІII. Позиції учасників провадження.
3. Учасники судового провадження висловили свою позицію.
3.1. Зокрема, ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що оскаржуване рішення незаконне і підлягає скасуванню, так як слідча суддя не наділена повноваженнями, визначеними ч. 2 ст. 218 КПК, а вирішувати питання про підслідність кримінального провадження необхідно вже після внесення відомостей до ЄРДР.
3.2. Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи про їхню обов`язкову участь від учасників до апеляційного суду не надійшло.
IV. Обставини, встановлені слідчою суддею та судом апеляційної інстанції.
4. Як було встановлено слідчою суддею в оскаржуваній ухвалі від 05.01.2021:
4.1. У скарзі №844-ВАСУ-2 від 04.01.2021 ОСОБА_6 просив: (1) визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо недотримання вимог ст. 214 КПК; (2) зобов`язати внести до ЄРДР відомості про злочини за його заявою №861-870 від 21.12.2020.
4.2. Зі змісту скарги та заяви вбачається, що, окрім іншого, ОСОБА_6 просить НАБУ внести до ЄРДР за його заявою відомості про вчинення слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі – ТУ ДБР), розташованого у м. Києві, кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ст. 396, ст. 442 Кримінального кодексу України (далі – КК), що вчинені у співучасті зі службовими особами НАБУ, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – САП), ДБР, Прокуратури м. Києва, які діють як злочинна організація (ч. 4 ст. 28 КК).
4.3. До підсудності Вищого антикорупційного суду ч. 1 ст. 33-1 КПК віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, визначених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
4.4. Склади кримінальних правопорушень, передбачені ст. 111, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ст. 396, ст. 442 КК, не належать до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, передбаченої ч. 1 ст. 33-1 КПК.
4.5. Натомість склад злочину за ч. 2 ст. 364 КК належить до переліку кримінальних правопорушень, передбачених у примітці ст. 45 КК, однак відносно нього не зазначено жодної з обов`язкових умов, що визначені в п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
4.6. Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, та службові особи НАБУ, САП, ДБР, Прокуратури м. Києва не належать до суб`єктів, перелічених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК.
4.7. У заяві про вчинення злочинів вказано про те, що розмір нанесеної ОСОБА_6 шкоди визначить експертиза за поданням слідчого у провадженні. Тобто, у заяві не зазначено про розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Умовою підсудності кримінального правопорушення Вищому антикорупційному суду є завдання злочином шкоди, розмір якої в 500 і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення злочину (для 2020 року: 500 ПМПО*2102,00 грн = 1051000,00 грн). Таким чином, умова, зазначена у п. 2 ч. 5 с. 216 КПК, відсутня.
4.8. П. 3 ч. 5 ст. 216 КПК не стосується злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК.
4.9. Оскільки відсутні правові підстави для розгляду скарги ОСОБА_6 від 04.01.2021 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду внаслідок її непідсудності, зазначена скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
4.10. Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК розгляд скарги має бути здійснений слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва.
5. Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила правильність установлення слідчою суддею обставин та зроблених висновків, зазначених у п. 4 цієї ухвали, виходячи із наявних у матеріалах провадження у справі №991/13/21 документів та їх копій, а саме: скарги від 04.01.2021 (а. с. 1), заяви від 21.12.2020 (а. с. 1-4, 17-19), відповіді №11-225/44134 від 24.12.2020 (а. с. 4-5, 20).
6. У свою чергу, колегією суддів апеляційного суду, оцінюючи доводи апеляційної скарги, було встановлено нижченаведене.
6.1. 05.01.2021 слідча суддя Вищого антикорупційного суду без виклику заявника постановила ухвалу, якою повернула скаргу ОСОБА_6 як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді (а. с. 7).
6.2. 05.01.2021 копію ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05.01.2021 було направлено ОСОБА_6 поштовим зв`язком і її він отримав 11.01.2021 (а. с. 8-10, 16).
V. Мотиви і висновки апеляційного суду.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів виходить із такого.
7. У відповідності до ч. 1 ст. 370 КПК «судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим».
8. Строки, у межах яких особа може оскаржити ухвалу слідчої судді, передбачені ст. 395 КПК.
8.1. Так, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК «апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення».
8.2. При цьому згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК «якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення». 
8.3. У ч. 5 ст. 115 КПК вказано, що «при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк…».
8.4. Крім того, у ч. 1 ст. 116 КПК зазначено, що «строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту».
8.5. Оскільки оскаржувану ухвалу постановлено слідчою суддею 05.01.2021 без участі ОСОБА_6 , перебіг строку на її апеляційне оскарження розпочався з наступного дня після отримання 11.01.2021 (див. підп. 6.2 п. 6 цієї ухвали) ним її копії, тобто 12.01.2021, та мав закінчитися 16.01.2021.
8.6. Ураховуючи, що з апеляційною скаргою ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції 15.01.2021 (див. п. 2 цієї ухвали), то таке звернення відбулося у межах строку на апеляційне оскарження.
8.7. Оскільки строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_6 не пропустив, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його поновлення.
9. У ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування.
9.1. Зокрема, як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. 
9.2. Отже, бездіяльність детектива щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення може бути предметом оскарження слідчому судді.
10. Перелік підстав, за яких у слідчого судді існує обов`язок повернути особі подану нею скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива), дізнавача чи прокурора, котрі згідно з ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені, визначений ч. 2 ст. 304 КПК.
10.1. У п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК зазначено, що «скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді». А відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК «слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню».
10.2. Тобто ч. ч. 2, 4 ст. 304 КПК визначаються критерії, на відповідність яким слідчий суддя має обов`язково перевірити будь-яку скаргу, подану на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, перш ніж перейти до її розгляду по суті в порядку, визначеному ст. 306 КПК. Й у разі встановлення на такій стадії слідчим суддею наявності хоча б однієї з підстав, передбачених ч. 2 ст. 304 КПК, він зобов`язаний повернути отриману скаргу особі, яка її подала.
10.3. Таким чином, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК встановлює не право слідчого судді, а його обов`язок повернути скаргу особі, яка її подала, за умови, що така скарга не підсудна слідчому судді суду, до якого її було подано.
11. У свою чергу, нормою, яка розмежовує між слідчими суддями місцевих судів та слідчими суддями Вищого антикорупційного суду підсудність скарг, поданих на підставі ст. 303 КПК, є ст. 33-1 КПК, положення якої застосовуються з урахуванням правил, визначених п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону №100-IX від 18.09.2019.
11.1. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».
11.2. Згідно з приміткою ст. 45 КК «корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу».
11.3. Водночас у п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК міститься перелік умов, за наявності хоча б однієї з яких, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених у примітці ст. 45 КК, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК.
11.4. Отже, розгляд слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, а не слідчим суддею місцевого суду, скарги на бездіяльність детектива, поданої згідно зі ст. 303 КПК, можливий не лише за наявності самостійно визначеної особою в заяві про вчинення злочину кваліфікації дій за хоча б однією зі статей КК, зазначених у ч. 1 ст. 33-1 КПК, але й за обов`язкової наявності хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. І саме особа, яка подає скаргу слідчому судді, із огляду на ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК, повинна навести відомості, що можуть свідчити про наявність однієї з умов, визначених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
12. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 412 (Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону) КПК «судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності».
12.1. Отже, у разі якщо слідчий суддя розглядає по суті в порядку ст. 306 КПК скаргу, яка йому не підсудна, це може свідчити про істотне порушення ним кримінального процесуального закону.
12.2. Таким чином, отримавши скаргу на бездіяльність детектива, зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, слідчому судді, виходячи із вищенаведених загальних підходів, слід вирішити чи підлягає така скарга розгляду саме слідчим суддею відповідного суду.
13. Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся із заявою до НАБУ та просив внести до ЄРДР відомості про вчинення слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ст. 396, ст. 442 КК, що вчинені у співучасті зі службовими особами НАБУ, САП, ДБР, Прокуратури м. Києва, які діють як злочинна організація (ч. 4 ст. 28 КК).
13.1. Однак, хоча ОСОБА_6 у своїй заяві й зазначив про злочин, передбачений ст. 364 КК, але він не навів обставин, що свідчать про існування хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
13.2. Із огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що у слідчої судді Вищого антикорупційного суду не було жодних підстав розглядати по суті скаргу на бездіяльність щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за скаргою ОСОБА_6 .
14. Отже, слідча суддя на підставі ч. 4 ст. 304 КПК прийняла законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення про повернення скарги ОСОБА_6 як такої, що не підсудна Вищому антикорупційному суду.
15. Також колегія суддів зауважує, що постановлення раніше слідчими суддями Солом`янського районного суду м. Києва рішення щодо повернення аналогічних скарг йому через їх підсудність Вищому антикорупційному суду, про що вказував заявник, не змінює правила підсудності, передбачені КПК, без дотримання яких ОСОБА_6 у цьому провадженні звернувся зі скаргою до Вищого антикорупційного суду. Й такі ухвали місцевого суду заявник мав можливість оскаржити в апеляційному порядку, а отже права на доступ до правосуддя він не був позбавлений.
16. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
16.1. Так, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
16.2. У зв`язку з тим, що слідча суддя прийняла рішення, яке відповідає вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 та необхідність залишення її без задоволення, а оскаржуваної ухвали – без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 24, 303, 304, 309, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 05 січня 2021 року - без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4