П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року                                                                      місто Київ
 
справа № 752/12783/20
апеляційне провадження № 22-ц/824/607/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого Головачова Я.В.,
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Мазур Ю.Ю. від 16 жовтня       2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,  
 
в с т а н о в и в :
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у період шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб розірвано 27 травня 2019 року. На підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 2 000 грн., проте відповідач самоусунувся та ухиляється від обов`язку приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини. Починаючи з 2019 року позивач понесла додаткові витрати на потреби сина в розмірі 27 384 грн. 60 коп.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача половину вартості витрат, які було понесено позивачам на утримання малолітнього  ОСОБА_4 в розмірі 13 692 грн. 30 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. 
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.   
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що висновок суду про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат є помилковим, оскільки ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку і тому у неї відсутні кошти для належного забезпечення розвитку сина, що становить додаткові витрати, натомість відповідач має фінансову можливість на оплату таких витрат, що підтверджується його майновим станом (покупка нового автомобіля, коштовних речей, тощо). Так, зокрема позивач понесла додаткові витрати, починаючи з 2019 року в розмірі 27 384 грн. 60 коп.: на продукти харчування та дозвілля в розмірі 5 891 грн. 67 коп.; дозвілля (відвідування вистав, катання на ковзанах, тощо) в розмірі 5 340 грн.; харчування в дитячому садочку в розмірі
1 113 грн. 30 коп.; медичні послуги в розмірі 5 036 грн. 06 коп.; додаткові заняття (англійська мова, школа Stem-Школа Inventor) в розмірі 10 000 грн. Суд першої інстанції не врахував, що аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 2 000 грн. не покривають усіх витрат на дитину.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечує щодо доводів позивача та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що у період з 11 жовтня 2010 року по 27 травня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народився син,       ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та відвідує школу Stem-Школа Inventor(курси англійської), вартість яких становить 1 000 грн. щомісячно. 
З вересня 2019 року ОСОБА_1 витрачено на утримання малолітнього  ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 27 384 грн. 60 коп.: на продукти харчування та дозвілля в розмірі 5 891 грн. 67 коп.; дозвілля (відвідування вистав, катання на ковзанах, тощо) в розмірі 5 340 грн.; харчування в дитячому садочку в розмірі 1 113 грн. 30 коп.; медичні послуги в розмірі 5 036 грн. 06 коп.; додаткові заняття (англійська мова, школа Stem-Школа Inventor) в розмірі 10 000 грн.
Згідно із вимогами частини 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.
Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Розглядаючи зазначений позов, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України та дійшов правильного висновку про відмову у стягненні додаткових витрат на утримання дитини, у зв`язку з недоведеністю позивачем заявлених нею позовних вимог.
Зокрема, позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо. У свою чергу, відвідування на даний час курсів з вивчення англійської мови не свідчить про її подальше відвідування, а в переважній більшості це
відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. 
Доводи апеляційної скарги на недостатність сплачуваних відповідачем аліментів на належне утримання дитини не є підставою для стягнення додаткових витрат, оскільки це питання належить вирішувати шляхом пред`явлення відповідного позову про зміну розміру аліментів.
Понесені скаржником витрати на харчування, дозвілля (відвідування вистав, катання на ковзанах, верхова їзда, медичні послуги) малолітнього ОСОБА_4 по своїй суті не є додатковими витратами, а тому половина їх вартості не підлягає стягненню з відповідача. 
Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.     
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Рішення Голосіхвського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 15 лютого 2021 року.

Головуючий                                                                                      Я.В. Головачов

Судді:                                                                                                  І.М. Вербова

                                                                                                             О.В. Шахова