Номер провадження: 22-ц/813/4282/21 
Номер справи місцевого суду: 523/8858/19
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2021 року                                                                                м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого - Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,                
за участю секретаря - Чепрас А.І.,
учасники справи:
апелянт – Одеська міська рада,
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року у складі судді Малиновського О.М.,
в с т а н о в и в:
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання понад п`ять років однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заява мотивована тим, що з 2000 року мати заявниці ОСОБА_4 стала хворіти у зв`язку з чим вони разом переїхали проживати до бабусі заявниці, ОСОБА_2 та дружини рідного брата бабусі заявниці, ОСОБА_3 , які проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері заявниці, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доглядали та займалися її вихованням, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті їй належала квартира АДРЕСА_2 . Заявниця зазначила, що на теперішній час продовжує проживати у вказаній квартирі, оплачувати комунальні послуги та утримувати спадкове майно. Оформити право на спадщину не має можливості, так як нотаріусом у цьому їй було відмовлено, з посиланням на відсутність достатніх документів підтверджуючих спільне проживання. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року заяву задоволено та встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_2 , з 2000 року по день смерті останньої, а саме по 12.11.2007.
Не погодившись з рішенням суду, Одеська міська рада подала апеляційну скаргою в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 скасувати, позов залишити без розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом незаконно не залучено Одеську міську раду до розгляду справи, оскільки при встановленні факту спільного проживання зі спадкоємицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, в даній справі та за даних обставин повинен бути залучений орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Справа помилково розглянута в порядку окремого провадження, оскільки наявний спір про право на майно, що повинно бути розглянуто в порядку позовного провадження. Апелянт зазначив, що у справі відсутні належні, допустимі, достовірні докази спільного проживання однією сім`єю заявниці та спадкодавця понад п`ять років до часу відкриття спадщини.
Представник Одеської міської ради в судове засідання 16.03.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вирішив розглянути справу без участі Одеської міської ради. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Частинами 3, 4 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Відповідно до частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в частині 1 статті 315 ЦПК України.
Разом з тим, частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.
Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 зазначила, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем їй необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , спадкова справа після її смерті на заводилася, відомості про реєстрацію ОСОБА_2 за місцем проживання померлої у справі відсутні, то Одеська міська рада, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, за наявності передбачених статтею 1277 ЦК України підстав, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Під час апеляційного перегляду справи за скаргою Одеської міської ради встановлено, що має місце спір про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував мету, з якою заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту та викладені в ній доводи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність передбачених процесуальним законом підстав для її задоволення.
Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (пункт 4 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Таким чином, виявлений під час перегляду в апеляційному порядку справи, розглянутої в порядку окремого провадження, спір про право на спадщину померлої ОСОБА_3 вказує на наявність процесуальних підстав для скасування ухваленого в порядку окремого провадження судового рішення та залишення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, без розгляду.
Зазначене судове рішення апеляційної інстанції не позбавляє ОСОБА_1 права, передбаченого ст. 4 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав на загальних підставах.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу представника Одеської міської ради задовольнити.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 22.03.2021.

Головуючий:
                                               
Судді: