ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/2647/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року (повний текст постанови складено 02.06.2020 року суддя Жукова Є.О.)    за позовом ОСОБА_1 до     Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
                                                                ВСТАНОВИВ:
          Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до    Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень  від 12.06.2018 р. №0225211304 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування: за основним платежем - 53 143,82 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями -13 285,96 грн., №0225241304 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору: за основним платежем 4 031,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 007,87 грн.
          В обґрунтування позовних вимог зазначила, що  17 березня 2008 р. між нею та акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" був укладений іпотечний кредитний договір № 11315563000 в іноземній валюті.
          Відповідно до п. 1.1. договору сума кредиту склала  30 000 дол. США, що дорівнює еквіваленту 151 500,00 грн.
          Відповідно до п. 1.2.2 Договору термін повернення кредиту  16.03.2028 р.
          28.12.2015 р. АТ "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості у сумі 11 812,28 дол.США (по курсу НБУ 273 306,46 грн.), у т.ч. за основним боргом - 11 642,28 дол. США (по курсу НБУ 269 373,09 грн.), по нарахованим відсоткам - 170,00 дол.США (по курсу НБУ 3 933,37 грн.), про що позивача було повідомлено листом АТ "УкрСиббанк" про анулювання боргу від 28.12.2015 р. № 31-1-61/248. 
         У період з 19.04.2018 р. по 23.04.2018 р. Головним Управлінням Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.                    
          За результатами перевірки складений акт від 27.04.2018 р. № 21892/04-36-13-04/ НОМЕР_1 , яким встановлені наступні порушення: п.п.  164.2.17  "д" пункту  164.2  ст.  164 ПК України, зокрема, платником податку у 2016 році не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 273 306,46 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 53 143,82 грн.; пп. 1.2 - п.п. 1.4 п.16 прим.1 підрозділу 10  Розділу XX Податкового Кодексу                    України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 рік у сумі 4 031,46 грн.
         На підставі висновків акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 12.06.2018 року, а саме: №0225211304 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування: за основним платежем - 53 143,82 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 13 285,96 грн.; №0225241304 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору: за основним платежем 4 031,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 007,87 грн.
          Позивач зазначає, що ні акт від 27.04.2018 р., ні податкові повідомлення-рішення від 12.06.2018 р. їй належним чином вручені не були. Про їх існування стало відомо при ознайомленні 03.03.2020р. з матеріалами адміністративної справи за позовом ГУ ДПС в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
          Вважає, що сума заборгованості за валютним кредитом від 17.03.2008 р. в розмірі 11 812,28 дол.США (в еквіваленті по курсу НБУ 273 306,46 грн.) не є додатковим благом в розумінні п,п.  164.2,17 "д" пункту  164.2  ст.  164 ПК України.
          Відповідно до додаткової угоди №1 від 24.12.2015 р. до договору про надання споживчого кредиту № 11315563000 від 17.03.2008 р. (щодо прощення частини боргу), валюта зобов`язання за кредитом із валюти долари США на валюту - гривня не була змінена.
          Відповідачем під час обрахунку суми отриманого позивачем додаткового блага п. 8 підрозділу 1 розділу  XX  Перехідні положення ПК України  не застосовувались, оскільки валюта зобов`язання за кредитним договором позивача із ПАТ «УкрСиббанк» не була переведена із дол. США у гривню.
           Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 року у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено повністю. 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
          В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.205 КАС України.
          Суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, не врахувавши дію продовження постанови КМУ від 20.05.2020р. № 392 з 22.05.2020 року по 22.06.2020 року.  
          Суд першої інстанції позбавив її права реалізувати свої процесуальні права.        
          Сторони до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
           Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме: від 12.06.2018 р. №0225211304 на загальну суму 66 429,78 грн.; від 12.06.2018 р. №0225241304 на загальну суму 5 039,33 грн. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
          Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи фізична-особа платник податків ОСОБА_1 дійсно отримала дохід, який згідно з нормами  ПК України  підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником подтків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації) за 2015 рік.
        Фізична особа платник податків ОСОБА_1 отримала дохід з ознакою доходу « 126» (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості за іпотечним кредитним договором в іноземній валюті № 11315563000.
        Анульована у 2015 році основна сума кредитної заборгованості позивача за кредитним договором є доходом, який отриманий платником податку як додаткове благо, а відповідно такий дохід підлягає включенню до річного оподаткованого доходу, є обґрунтованим.
        Таким чином, сума прощеної позивачу основної заборгованості за кредитом у розмірі 967    378,18 грн. є доходом платника податку в повному обсязі та підлягає оподаткуванню як податком на доходи фізичних осіб так і військовим збором.
          Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
          Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17 березня 2008 року між ОСОБА_1 (позичальник) та АКІБ "УкрСиббанк" (кредитор) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11315563000, згідно з яким кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 30000 доларів США, що за курсом НБУ  на час укладання договору становило 151500 грн. зі сплатою 12,40 % річних згідно графіку з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 16.03. 2028 року.
         24 грудня 2015 року між позивачем та АКІБ "УкрСиббанк"  була досягнута додаткова угода до договіру про надання споживчого кредиту № 11315563000 від 17.03.2008 року про анулювання (прощення) частини боргу за валютним кредитом, який уклався в першу чергу в результаті значного падіння курсу національної грошової одиниці.
         Відповідно до повідомлення АКІБ "УкрСиббанк" про анулювання боргу від 28.12.2015 року за позивачем обліковувалася кредитна заборгованність у сумі 11.812.28  доларів США (по курсу НБУ 273 306,46 грн.), у т.ч. за основним боргом - 11 642,28 дол. США (по курсу НБУ 269 373,09 грн.), по нарахованим відсоткам - 170,00 дол.США (по курсу НБУ 3 933,37 грн.) та АКІБ "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання цієї кредитної заборгованності.
          Відповідачем підтверджено про подачу до ДПІ в АНД районі м.Дніпра позивачем податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, та як зазначив відповідач не відображено дохід у вигляді додаткового блага та не нараховано податок з доходів фізичних осіб і військовий збір.
          Як вбачається з матеріалів справи,  на підставі п.п.191.1.1  ст.191.1 п.191 ст.191, п.п.20.1.4  п.20.1  ст.20, п.п.75.1.2  п.75.1  ст.75, п.п.78.1.4  п.78.1  ст.78, ст.79 ПК України, та наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 06.04.2018 р. №2033-п «Про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1 » начальником відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборі з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Кудлач Іриною Павлівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.
        За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт від 27.04.2018 р. за №21892/04-36-13-04/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.».
          В зазначеному вище акті перевірки від 27.04.2018 р. за №21892/04-36-13-04/ НОМЕР_1 , контролюючим органом зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 : абз. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст. 164, п. 167.1 ст.167 з урахуванням норм п.п.  165.1.55  п.  165.1  ст.165  розділу  IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ  (із змінами і доповненнями) у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 53 143,82 грн.; п.п.1.2, п.п. 1.3 п.161 підрозділу 10  розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI  (зі змінами і доповненнями) у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік в розмірі 4 031,46 грн.
          На підставі висновків акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 12.06.2018 року, а саме: №0225211304 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування: за основним платежем - 53 143,82 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 13 285,96 грн.; №0225241304 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору: за основним платежем 4 031,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 007,87 грн.
         Згідно з пунктом  162.1  статті  162 Податкового кодексу України  (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
           Підпунктом  14.1.180  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України  передбачено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений  розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею  18  та розділом  IV  цього  Кодексу.
          Відповідно до пункту  163.1  статті  163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
          Підпунктом  164.1  статті  164 Податкового кодексу України  визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
          Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
          Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
          До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених  статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
          При цьому, відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ  Перехідних Положень ПК України    не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
         Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
          Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
        Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.
          Законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.
        Із пункту 8 підрозділ 1 розділу ХХ  ПК України слідує, що до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання в іноземній валюті України в еквіваленті (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі прощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року. Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податків та не підлягає оподаткуванню.
          Як вбачається з матеріалів справи,  24 грудня 2015 року між позивачем та АКІБ "УкрСиббанк"  була досягнута додаткова угода до договіру про надання споживчого кредиту № 11315563000 від 17.03.2008 року про анулювання (прощення) частини боргу за валютним кредитом, якою було анульовано заборгованість за кредитом позивача у розмірі 11812.28 дол. США, що за курсом НБУ складає    273306.46 грн.
          У позивача внаслідок вказаних правовідносин фактично не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у тій чи іншій формі, що свідчить про відсутність об`єкта оподаткування в розумінні положень    п.  14.1.47  ст.  14 Податкового кодексу України, а тому є помилковими посилання відповідача на положення    абз. д) пп.  164.2.17  п.  164.2  ст.  164 Податкового кодексу України, як на безумовну підставу для донарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги  спростовують  висновки суду першої інстанції і за таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
          Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо  у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 947.72 грн., при подачі апеляційної скарги 1421.58 грн., а всього 2369.30 грн., які, відповідно, і підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243,272,    286, 308,        315,        317,        321,     322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -    

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року (повний текст постанови складено 02.06.2020 року суддя Жукова Є.О.)    за позовом ОСОБА_1 до     Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.
Позов   ОСОБА_1 до     Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.06.2018 р. №0225211304 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування: за основним платежем - 53 143,82 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями -13 285,96 грн., №0225241304 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору: за основним платежем 4 031,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 007,87 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок  бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі  2369.30 грн.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.    

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва