УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 683/2477/20
Провадження № 22-ц/4820/242/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 лютого 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя – доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю представників сторін
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/2477/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року про відмову в забезпеченні позову в складі судді Кутасевич О.Г. у цивільній справі за позовом ТзОВ «Міронекс» до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про скасування містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва та усунення перешкод в користуванні майном.
Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року ТОВ «Міронекс» звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на об`єкт «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_1 », затвердженого наказом відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 14 листопада 2019 року зі змінами, внесеними наказом того ж відділу від 30 березня 2020 року; скасувати повідомлення про початок будівельних робіт на зазначений об`єкт будівництва, що здійснюється на земельній ділянці, кадастровий номер 6810800000:04:002:0126 у АДРЕСА_1 , що зареєстроване відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 02 січня 2020 року за №ХМ061200020955; зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди ТзОВ «Міронекс» в користуванні цілісним майновим комплексом готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом перебудови самочинного будівництва з приведенням у відповідність до вимог нормативних документів в галузі будівництва,розташованого по АДРЕСА_1 з попереднім демонтажем виконаних будівельних робіт та з наступним отриманням нових дозвільних документів та розробленням нового проекту на нове будівництво.
11 грудня 2020 року ТОВ «Міронекс» звернулось із заявою про забезпечення позову, в якій просило заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам за його дорученням, в тому числі тим, з якими у ОСОБА_1 наявні укладені правочини на проведення будівельних робіт, проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 на об`єкт будівництва, який зазначений в дозвільній документації як «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 » у протипожежній відстані, що становить мінімум 5 м від спільних зовнішніх стін будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_3 та нежитлового приміщення по АДРЕСА_4 , яке є вбудованим в будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та є його частиною.
В обґрунтування заяви товариство посилалося, що ОСОБА_1 , який є власником суміжної земельної ділянки, проводить самочинне будівництво з численними порушеннями будівельних норм та протипожежних правил. Крім того, згідно проведеної за ініціативою позивача будівельно-технічної експертизи установлено, що комплекс будівельних робіт, які фактично виконуються відповідачем відповідно містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на об`єкт «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по АДРЕСА_2 », та повідомлення про початок будівельних робіт, не є реконструкцією, а відноситься до нового будівництва, яке не відповідає будівельним нормам. Крім того, в результаті такого будівництва конструкції світлових напрямків віконних прорізів в приміщеннях, що входять до складу приміщень цілісного майнового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » втратили своє функціональне призначення в частині забезпечення природного освітлення підвального поверху, погіршено протипожежний стан готелю, зокрема в частині влаштування протипожежних проїздів між будівлями, перекриття димовидалення та евакуаційні виходи з підвальної частини будівлі через світлові приямки були демонтовані та порушені інші протипожежні вимоги. Крім того, зазначений комплекс виконаних будівельних робіт виходить за межі земельної ділянки з кадастровим номером 6810800000:04:002:0126.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.
ТзОВ «Міронекс» не погодилося з такою ухвалою суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, при цьому апелянт посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції посилався, що дана заява подана повторно і судами вже відмовлялося в задоволенні такої заяви, при цьому суд послався на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, в якій апеляційний суд зазначив, що заявником не конкретизовано які саме будівельні роботи слід заборонити вчиняти і що вжиття заходів забезпечення позову саме у тому вигляді як просив позивач буде порушувати право власності відповідача. Проте у повторній заяві про забезпечення позову товариством, наведено конкретний перелік заходів, у прохальній частині заяви, які необхідно вжити для забезпечення позову, апелянт вважає, що заборона проводити будівельні роботи не буде перешкоджати ОСОБА_1 здійснювати поточні ремонтні роботи щодо приміщень, які вже введені в експлуатацію, а тому права відповідача щодо володіння і користування придбаним майном не будуть порушуватися. В той же час це буде сприяти захисту прав позивача в частині вільного володіння та користування належною йому будівлею готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з усіма її приміщеннями та конструктивними елементами, в тому числі підвалом і світловими напрямками, що буде сприяти відновленню прав позивача в частині належної та безпечної експлуатації будинку. Також посилається апелянт, що суд повторно не надав оцінки висновку експерта та висновку позапланової перевірки органами ДСНС щодо порушень протипожежних норм № 1244 від 20 серпня 2020 року, зі змісту яких вбачається, що при виконанні ОСОБА_1 будівельних робіт пошкоджено елементи будівлі готелю шляхом самовільного демонтажу світлових приямків підвального поверху будівлі готелю та приєднання змонтованих конструкцій нового будівництва до несучої стіни будівлі готелю, у зв`язку з чим існує значна вірогідність того, що при подальшому виконанні будівельних робіт можуть бути пошкоджені в більшій мірі і зазначені несучі конструкції й інші конструктивні елементи будівлі готелю.
Тому ТзОВ «Міронекс» просило скасувати ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою забезпечити заяву про забезпечення позову.
ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Місяця А.П. подав відзив на апеляційну скаргу в якому посилається, що доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, а ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права. Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 отримав всі необхідні дозвільні документи, передбачені чинним законодавством, є власником нежитлового приміщення та приміщення холодильних камер, що знаходяться за адресою АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , а задоволення заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. ст. 150, 151,153 ЦПК України та перешкоджає законній діяльності ОСОБА_1 та фактично є втручанням у його право власності. Представник відповідача вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що будівельні роботи які здійснюються ОСОБА_1 проводяться з втручанням у несучі конструкції будівлі позивача, а з наданого висновку експерта № 1244 від 28 серпня 2020 року, лише вбачається, що комплекс фактично виконаних будівельних робіт технічно можливо привести у відповідність до вимог нормативних документів у галузі будівництва шляхом часткового демонтажу вже збудованих конструкцій, отже вказаний висновок не містить відомостей щодо неправомірного втручання відповідача у несучі конструкції готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які б становили загрозу цілісного майнового комплексу, на що посилається позивач. Також, недоведеним є факт пошкодження несучих конструкцій та інших конструктивних елементів, такі твердження є спотвореними та не відповідають дійсним обставинам справи, крім того,будь-які роботи на земельній ділянці позивача та будь-яке з`єднання каркасу металопрофілей новобудови з будівлею, належною ТзОВ «Міронекс» не здійснюється.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Міронекс» є власником цілісного майнового комплексу готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з будівлями (літери «А-ІІІ», «1Б», «1В»), що за адресою: АДРЕСА_3 .
З метою обслуговування вказаного об`єкта нерухомого майна позивачу виділено у користування земельну ділянку, загальною площею 0,1623 га, кадастровий номер 6810800000:04:002:0021, згідно договору оренди та додаткової угоди від 22 травня 2015 року. 
Право оренди позивача зареєстровано у встановленому законом порядку. 
Рішенням Старокостянтинівської міської ради № 6п.1/33/VII від 22 лютого 2019 року «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі» затверджено проект землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 200 кв.м. для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, кадастровий номер 6810800000:04:002:0126 та надано ділянку ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 5 років. В той же день, між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_2 , та Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови Мельничука М.С. на підставі вищевказаного рішення укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Вказана земельна ділянка є суміжною із земельною ділянкою, що надана в користування позивачу. 
14 листопада 2019 року ОСОБА_1 отримано містобудівні умови і обмеження для проектування об`єкту будівництва з назвою «Реконструкція з прибудовою приміщення холодильних камер під торгові приміщення по  АДРЕСА_2 » з наступними змінами внесеними 30 березня 2020 року.
02 січня 2020 року відділом державно архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками СС1, реєстраційні номер ХМ 061200020955 від 02.01.2020 року.
У жовтні 2020 року ТОВ «Міронекс» звернулося до суд з позовом до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області у якому просило скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, що по АДРЕСА_1 та скасувати відповідне повідомлення про початок будівельних робіт на вказаний об`єкт, а також зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди ТОВ «Міронекс» у користуванні цілісним майновим комплексом, готелем « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом перебудови самочинного будівництва з приведенням у відповідність до вимог нормативних документів в галузі будівництва, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер 6810800000:04:002:0126, у АДРЕСА_1 , з попереднім демонтажем виконаних будівельних робіт та з наступним отриманням нових дозвільних документів та з розробленням нового проекту на нове будівництво.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що реконструкція, яка здійснюється за вказаною адресою фактично є новим будівництвом, яке проводиться з порушенням чинних будівельних норм та правил, що, зокрема призводить до захаращення приямок віконних прорізів у підвальному приміщенні цілісного майнового комплексу готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить ТОВ «Міронекс», а також неможливості товариству обслуговувати належне йому майно.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено об`єктивних підстав реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
       П. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). 
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. 
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц.
Також у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 569/2011/18 зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має дотримуватися балансу прав та інтересів сторін спору, вживати заходи забезпечення позову лише у разі співмірності вимог заяви вимогам позову та лише за умови дотримання принципу правомірного обмеження прав та інтересів протилежної сторони спору.
Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва; скасування повідомлення про початок будівельних робіт на об`єкт будівництва; зобов`язання відповідача усунути перешкоди позивачу в користуванні цілісним майновим комплексом готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом перебудови самочинного будівництва з приведенням у відповідність до вимог нормативних документів з попереднім демонтажем виконаних будівельних робіт та з наступним отриманням нових дозвільних документів та розробленням нового проекту на нове будівництво.
В той же час позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи за вказаною адресою у протипожежній відстані, що становить мінімум 5,0 м від спільних зовнішніх стін будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке є вбудованим в будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та є його частиною.
В своїй заяві про забезпечення позову позивач вказує, що продовження будівництва відповідачем грубо порушує права позивача як власника об`єкту нерухомого майна, при цьому посилається на Акт перевірки ГУ ДСНС в Хмельницькій області, висновок експерта.   
Однак з врахуванням предмету позовних вимог колегія суддів вважає, що посилання ТОВ «Міронекс» на ту обставину, що дії ОСОБА_1 призведуть до ускладнення виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог є безпідставними.
Позивачем не доведено, що існує реальна загроза саме невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, таке забезпечення позову не буде перешкоджати господарській діяльності 
юридичної особи і не призведе до незворотних наслідків.
Крім того в разі задоволення позову ризики щодо знесення чи перебудови самочинного будівництва несе відповідач, який за наявності спору, обізнаності про нього, продовжуючи здійснювати будівництво будинку, бере вказані ризики на себе. 
Фактично в заяві про забезпечення позову позивач просить суд дати оцінку щодо незаконності дій відповідача при здійсненні будівництва, оцінити докази по справі у вигляді висновку експерта та фактично встановити, що відповідач здійснює будівництво з порушенням мір протипожежної безпеки. 
Однак вказана обставина підлягає встановленню та доказуванню при розгляді справи по суті, а не під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Також не зрозуміло і яким чином заборона відповідачу та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи за вказаною адресою у протипожежній відстані, що становить мінімум 5,0 м від спільних зовнішніх стін будівлі забезпечить виконання рішення суду про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, скасування повідомлення про початок будівельних робіт на об`єкт будівництва та усунення перешкод позивачу в користуванні цілісним майновим комплексом готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » шляхом перебудови самочинного будівництва. Перші дві вимоги носять немайновий характер щодо скасування певних нормативних документів і їх виконання ніяким чином не пов`язано з проведенням чи не проведенням будівельних робіт. 
А щодо усунення перешкод позивача в користування своїм майном шляхом перебудови самочинного будівництва, то за змістом даної вимоги позивач просить здійснити перебудову об`єкту будівництва, тобто перебудувати вже збудований об`єкт, а тому немає підстав стверджувати, що заборона проводити певні будівельні роботи може забезпечити виконання рішення суду в частині зобов`язання перебудувати вже збудований певний об`єкт, який фізично є в наявності.
Тому, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, є неспівмірними з позовними вимогами, а тому підстави для забезпечення позову у вибраний позивачем спосіб відсутні.
Доводи апеляційної скарги, що у повторній заяві про забезпечення позову товариством, наведено конкретний перелік заходів, у прохальній частині заяви, які необхідно вжити для забезпечення позову, заборона проводити будівельні роботи не буде перешкоджати ОСОБА_1 здійснювати поточні ремонтні роботи щодо приміщень, які вже введені в експлуатацію, а тому права відповідача щодо володіння і користування придбаним майном не будуть порушуватися, суд не надав оцінки висновку експерта та висновку позапланової перевірки органами ДСНС щодо порушень протипожежних норм слід відхилити, оскільки оцінка таким доводам дана в мотивувальній частині постанови.
Як зазначено вище, апелянт просить суд, дати оцінку щодо законності дій відповідача при здійсненні будівництва, оцінити письмові докази по справі, та встановити обставини справи щодо законності дій відповідача, порушення прав позивача, однак дане питання не може вирішуватись судом на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.
Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, постановив:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міронекс» залишити без задоволення.
Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 лютого 2021 року.
Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Л.М. Грох