Ухвала
 
27 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 521/2571/14-ц
провадження № 61-21498св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Палар ЛТД», ОСОБА_2 
особа, яка подала апеляційну скаргу - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуАкціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 26 березня 2014 року у складі судді Мазун І. А. та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Сегеди С. М., Гірняк Л. А.,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Палар ЛТД» (далі - ТОВ «Палар ЛТД»), ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Разом з позовом ОСОБА_1 подав до суду клопотання про забезпечення позову, обґрунтувавши його тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо повернення боргу за договором позики. Крім того, існує велика ймовірність того, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може призвести до утруднення виконання рішення суду.
У зв`язку із викладеним, позивач просив: 
накласти арешт на будинок, загальною площею 223,1 кв. м, житловою площею 25,4 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ;
заборонити Малиновському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, Малиновському районному відділу в місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області реєструвати місце проживання (тимчасового перебування) будь-яких осіб в будинку на АДРЕСА_1 .
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 26 березня 2014 року клопотання задоволено частково. Накладено арешт на будинок, загальною площею 223,1 кв. м, житловою площею 25,4 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .                                             У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 15 травня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Палар ЛТД»,                 ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь позивача борг у розмірі                      1 225 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Не погоджуючись з ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від              26 березня 2014 року, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») як сторона, яка не приймала участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваною ухвалою суду порушені права банку, подало апеляційну скаргу.
Постановою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення,                   а ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 26 березня 2014 року - без змін.
У грудні 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» та витребувано справу із суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу № 521/2571/14-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                           М. М. Русинчук
 
          Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       В. І. Крат