ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/29920/19	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/213/21 	Доповідач - Дикун С.І.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Дикун С.І. 
суддів -  Парандюк Т. С., Сташків Б. І., 
з участю секретаря - Боднар Р.В. 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/29920/19 за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю “Страхова компанія “Альфа-Гарант” на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю “Страхова компанія “Альфа-Гарант” про стягнення страхового відшкодування, ухваленого суддею Ромазаном В.В., повне судове рішення складене 13 листопада 2020 року, - 
                                       ВСТАНОВИВ:         
       У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа гарант» про стягнення страхового відшкодування
       На обгрунтування вимог посилався на те, що 14 серпня 2019 року о 11 год. 55 хв. на ділянці дороги м.Тернопіль, вул.Микулинецька, 406, за участю та з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Меrсеdes-Веnz 109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося ДТП, внаслідок чого автомобілю марки Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_2 завдано матеріальної шкоди. Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ ОК «Альфа-Гарант», поліс серії АМ 6121369. Позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування вартості робіт з ремонту автомобіля загальною вартістю 29885,19 грн. В результаті здійсненого судового автотоварознавчого дослідження експертом було надано висновок № 432/19 від 21.10.2019 року, яким констатовано, що вартість необхідного відновлювального ремонту для усунення наявних пошкоджень та відновлення становить 24 536,64 грн. 
       За результатами проведених ремонтних робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу в ТОВ «Мамонт», ним проведено повну оплату по виставленому рахунку у розмірі 21 250,00 грн. без ПДВ. Таким чином, вартість матеріальних збитків є значно більшими, ніж одержане ним відшкодування від відповідача, а тому різниця складає: 21 250,00 грн. - 6 951,69 грн. = 14 298,31 грн., яка, у зв`язку із відсутністю добровільного відшкодування, підлягає примусовому стягненню. Окрім того, позивач заявив вимогу про стягнення суми відновлювального ремонту, яка є меншою за розмір матеріального збитку, констатованого висновком експерта № 492/19 від 21.10.2019р., та є належним чином документально представлена. 
       На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача в його користь 14298,31 гривень матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 3000 грн. витрат, понесених на проведення експертизи, 7000 грн. витрат на правову допомогу та 768,40 грн. сплаченого ним судового збору. 
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 листопада 2020 року  позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю “Страхова компанія Альфа Гарант” про стягнення страхового відшкодування задоволено частково.
       Стягнуто із товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія “Альфа Гарант” на користь ОСОБА_1 14 298 (чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто вісім) грн. 31 коп. страхового відшкодування, 3 000 (три тисячі) грн. вартості проведеного експертного дослідження, а також 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого позивачем судового збору.
       У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ТзДВ “Страхова компанія Альфа Гарант” подало апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 листопада 2020 року про скасування рішення суду та ухвалення новового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що вказане рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
       Вказує на те, що ТДВ СК “Альфа Гарант” виплатило страхове відшкодування на підставі аварійного сертифікату від 16.09.2019 року, який виконаний відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Однак, суд першої інстанції не встановив та не зазначив в оскаржуваному рішенні невідповідність чи порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Позивач не надав рецензію на аварійний сертифікат, тому він є дійсний та не оспорений.
Крім того, зазначає, що на момент виплати страхового відшкодування 24.09.2019 року позивачем не було надано акту виконаних робіт чи будь-яких доказів, що він поніс витрати з оплати ПДВ, а тому відповідачем, керуючись положенням п.36.2 ст.36 ЗУ “Про ОСЦПВВНТЗ”, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6986.62 грн. без урахування 20% ПДВ.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду — без змін, як таке, що відповідає вимогам закону та обставинам справи. Вказує на те, що з метою одержання відшкодування коштів, він звернувся до ТДВ СК “Альфа-Гарант” із заявою про страхове відшкодування, долучивши при цьому копію рахунку ТОВ «Терко Авто Інтернешнл» на оплату № 292 від 20.08.2019 вартості робіт з ремонту автомобіля (у т.ч. вартість матеріалів, які підлягають заміні) загальною вартістю 29885,19 грн. Однак, ТДВ СК “Альфа-Гарант” заяву не задовольнив в повній мірі, а лише сплатив суму у розмірі 6986,62 грн., зменшену на суму ПДВ, керуючись при цьому виключно даними Аварійного сертифіката вартості матеріального збитку № 09-О/59/0 від 06.09.2019р. (вартість відновлювального ремонту з ПДВ- 8 383,94 грн.).
Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
       Згідно із частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       З огляду на викладене та ціну позову у даній справі — 14298,31 грн. розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно із ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Рішення суду таким вимогам відповідає. 
Судом встановлено, що 14 серпня 2019 року о 11 год. 55 хв. на ділянці дорожнього шляху вул.Микулинецька, 40б у м.Тернополі, з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Меrсеdes-Веnz 109, р.н. НОМЕР_1 , відбулося зіткнення із автомобілем марки Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілю, яким керував позивач завдано матеріальної шкоди.
З вини ОСОБА_2 було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої було пошкоджено автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 , що сторонами не заперечується. 
За фактом вчиненого ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 14.08.2019р. та відібрано пояснення від ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у формі додатку до «європротоколу».
Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 , як завдавача шкоди, застрахована у ТДВ ОК «Альфа-Гарант», поліс серії АМ 6121369 від 17.08.2018 року.
Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 30.08.2019 року зафіксований перелік пошкоджень внаслідок ДТП від 14.08.2019 року.
16 вересня 2019 року було складено аварійний сертифікат № 09-0/59/0, згідно якого вартість матеріального збитку завданого позивачу визначено у розмірі 8383,94 грн., з урахуванням податку на додану вартість, та без врахування ПДВ 6986,62 грн. Коефіцієнт фізичного зносу даного ТЗ становить 0.
Відповідно до консультації №09-О/59/0 від 03.03.2020 року, виконаної аварійним комісаром ОСОБА_3 , фізичний знос транспортного засобу марки Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 0,283.
20.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, долучивши при цьому копію рахунку ТОВ «Терко Авто Інтернешнл» на оплату № 292 від 20.08.2019 вартості робіт з ремонту автомобіля (в т.ч. вартість матеріалів, які підлягають заміні) загальною вартістю 29 885,19 грн.
ТОВ страхова компанія «Альфа - Гарант» виплатила ОСОБА_1 6986,62 грн. страхового відшкодування.
Позивач звернувся до ТОВ «Мармонтов» для проведення ремонтних робіт автомобіля, що підтверджується укладеним договором про надання послуг № 10 від 25.11.2019 р.
За результатами проведених ремонтних робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу, позивачем складено акт здачі - приймання робіт (наданих послуг) №ОУ - 00060 від 25.11.2019 р. на суму 3 350,00 грн., без ПДВ та видаткову накладну №РН - 0000040 від 25.11.2019 р. на суму - 17 900,00 грн., без ПДВ, а також проведено повну оплату по виставленому рахунку у розмірі 21250 грн. без ПДВ, що підтверджується меморіальним ордером № PL700033 від 26.11.2019р.
Згідно із висновком експерта №432/19 складеного судовим експертом Мазуром М.С. від 21 жовтня 2019 року, на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen Jetta 1.6ТDІ 5МТ д.н.з. НОМЕР_2 », після ДТП, яка мала місце 14.08.2019 р., станом на час пригоди, становить 24536 грн. 64 коп. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta 1.6ТDІ 5МТ д.н.з. НОМЕР_2 станом на час пригоди, становить 32019 грн. 37 коп.
За проведення експертного дослідження ОСОБА_1 було сплачено 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №432/19 від 21.10.2019 року.
Експерт ОСОБА_4 , допитаний у суді першої інстанції, підтвердив визначену ним вартість матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 », в розмірі 32019 грн. 37 коп. та вартість відновлювального ремонту в розмірі 24536 грн. 64 коп.
       Дослідивши всі вищенаведені обставин справи у їх сукупності судом визнано безпідставною відмову ТДВ СК “Альфа-Гарант” у виплаті страхового відшкодування та обґрунтовано стягнуто із відповідача вартість фактично проведеного ремонту, тобто фактичних витрат позивача, здійснених на ремонт його автомобіля в ТОВ “Мармонов” 21250 грн. за мінусом виплаченої відповідачем суми — 6951.69 грн.
       Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції як таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права та обставинам справи.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.        
       Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
       Згідно із п. 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
       Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
       Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
       Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. 
       Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
       Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
       Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати завдані забезпеченим автомобілем збитки.
       Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.
       Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
       Безпідставними на думку колегії суддів є посилання в апеляційній скарзі на те, що на момент виплати страхового відшкодування 24.09.2019 року позивачем не було надано акту виконаних робіт чи будь яких доказів, що він поніс витрати з оплати ПДВ. Такі твердження з огляду на те, що до матеріалів справи долучений рахунок ТОВ «ТЕРКО АВТО ІНТЕРНЕШНЛ». Сума, згідно долученого рахунку № 292 від 20.08.2019 року, на проведення ремонтних робіт із відновлення ТЗ становила розмір - 29885,19 грн. (в т.ч. вартість матеріалів, які підлягають заміні).
       Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи відповідача про про те, що аварійний сертифікат № 09-D/59/0 від 16.09.2019р. позивачем не оспорювався та на нього не було надано рецензії.
       Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язок особи, якій завдано шкоди, подавати рецензії на аварійні сертифікати. Факт непогодження із даними та сумами страхового відшкодування, вказаними в аварійному сертифікаті №09-D/59/0 від 16.09.2019р., презюмується, виходячи із підстав та предмету спору у суді, оскільки, саме на підставі даних вказаних у вищевказаному документі позивачу не відшкодовано витрати пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
       Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апеляційної скарги щодо неправильного визначення судом розміру заподіяного збитку, оскільки такі твердження спростовуються наявними у справі доказами - висновком судового експерта №432/19 ОСОБА_4 від 21 жовтня 2019 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 24536 грн. 64 коп., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta 1.6ТDІ 5МТ д.н.з. НОМЕР_2 станом на час пригоди, становить 32019 грн. 37 коп; а також актом здачі - приймання робіт (наданих послуг)ТОВ «Мармонтов» №ОУ - 00060 від 25.11.2019 р. на суму 3 350,00 грн., без ПДВ та видаткову накладну №РН - 0000040 від 25.11.2019 р. на суму - 17 900,00 грн., без ПДВ, за якими проведено повну оплату по виставленому рахунку у розмірі 21250 грн. без ПДВ, що підтверджується меморіальним ордером № PL700033 від 26.11.2019р. Вказані докази відповідачем, всупереч вимогам ч.1 ст. 81 ЦПК України за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не спростовані.
       Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи правильно оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
       Колегія суддів вважає, що порушень норм матеріального чи процесуального права, які б слугували обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення, судом не допущено, підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні. 
Оскільки рішення суду першої інстанції залишається апеляційним судом без змін, то в силу ст.141 ЦПК України, підстави для перерозподілу судових витрат, понесених у суді першої інстанції, відсутні. 
Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа гарант» .
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:
       Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа гарант» залишити без задоволення.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 листопада 2020 року залишити без змін.
       Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа гарант» .
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
       Постанова складена 01 лютого 2021 року.

Головуючий : Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.                                
Сташків Б.І.