КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

  Справа № 22-ц//824/3885/2021                    Головуючий у 1-й інстанції: Юзькова О.Л.
         761/19412/20                                                                           Доповідач: Чобіток А.О.

                                                                              П О С Т А Н О В А                                                                            
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
12 лютого  2021 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого - Чобіток А.О.
суддів- Немировської О.В.,Ящук Т.І.
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року в справі за позовом   ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення коштів за невнесення повідомлення за скоєння злочину ,-
 
                                                            у с т а н о в и в:
            
           УхвалоюШевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року матеріали вказаної вище справи передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.   
 
В апеляційній скарзі   ОСОБА_1 просить скасувати  вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
 
              Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, суд апеляційної інстанції  приходить до наступного.
 
              Установлено, що в липні 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва позивач подала позовну заяву до Державного бюро розслідувань, Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві, у якій  посилаючись на бездіяльність Державного бюро розслідувань щодо невнесення її заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначала, що їй завдано моральної шкоди, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідачів 2000 євро конвертовані в національну валюту. 
 
              Ухвалою від 17.07.2020 року суд першої інстанції, керуючись  п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, матеріали даної позовної заяви  передав за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва з тих підстав, що місцезнаходженням  обох відповідачів відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,  є  Печерський район м. Києва, що територіально віднесено до Печерського районного суду м. Києва. 
 
 При цьому,  суд зазначив, що хоча згідно із ч. 4 ст. 28 ЦПК України на даний позов розповсюджуються правила альтернативної підсудності, унаслідок чого ОСОБА_1 має право, проживаючи у Шевченківському районі м. Києва, скористатися цим правом, проте остання такого бажання не виявила . 
 
Однак  суд апеляційної інстанції з таким висновком суду погодитися не може з наступних підстав.
 
Стаття 28 ЦПК України регулює підсудність справ за вибором позивача.
 
Позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача ( ч. 6 ст. 28 ЦПК України).
 
Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу ( ч. 16 ст. 28 ЦПК України).
 
Як убачається з позовних вимог ОСОБА_1 , то вона їх обґрунтовує завданням їй бездіяльністю Державного бюро розслідувань моральної шкоди, унаслідок чого вона має право звернутися до суду за своїм місцем проживанням.
 
Як убачається із матеріалів справи, то місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що територіально віднесено до Шевченківського району м. Києва і саме до суду вказаного району нею пред`явлено даний позов.
 
Отже, зважаючи на правила альтернативної підсудності заявником не порушено правила підсудності, навіть і у тому разі, якщо вона не послалась у позовній заяві на ч. 4 ст. 28 ЦПК України.
 
          Проте суд на зазначене увагу не звернув та безпідставно вдався до аналізу позовної заяви, у якій заявник посилалась на підсудність даної справи, виходячи не із норм ч. 4 ст. 28 ЦПК України, унаслідок чого постановив незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
         
           Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 389  ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
                                                        п о с т а н о в и в:
 
           Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
 
            Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року  скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її складення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
                Головуючий :                                                             А.О. Чобіток            
 
                Судді:                                                                         О.В. Немировська
 
                                                                                                    Т.І.  Ящук