Справа № 344/15262/20 
Провадження № 33/4808/30/21 
Категорія ст.173 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2020 року, -
                                                        в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-
визнаний винуватим за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривню.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. 
З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 30.10.2020 року близько 21 год. 00 хв.,  в м.Івано-Франківську по вул.Маланюка, 25А, перебуваючи  у громадському місці, виражався нецензурною лайкою в сторону громадян та працівників поліції, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП. 
У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.
Просить постанову судді щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав частково і пояснив, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час, рухаючись додому разом із своїм другом, побачив літню людину, тобто чоловіка, який лежав на землі обличчям вниз і просив про допомогу, а також працівників поліції, які його затримали та при цьому сиділи на ньому зверху. На його запитання вказаний чоловік сказав, що його затримали за те, що він йшов до своєї хати. Після цього, він звернувся до поліцейського, щоб той підняв цього чоловіка та при цьому почав здійснювати відеозйомку. А коли закінчив вказану відеозйомку, його працівники безпідставно затримали, вдягли кайданки та доставили у відділ поліції, де там було складено щодо нього протокол про адмінправопорушення. Окрім цього, зазначив, що на місці пригоди дійсно виражався в сторону поліцейських нецензурними словами. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просять скасувати постанову, та задовольнити апеляційні вимоги; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозиписи із нагрудних камер працівників поліції, а також відеозапис доданий апелянтом до АС, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.        
Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.
При складенні протоколу ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у АС своєї вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №210012 від 30.10.2010 року, з якого вбачається, що він 30.10.2020 року близько 21 год. 00 хв.,  в м. Івано-Франківську по вул. Маланюка, 25А, перебуваючи  у громадському місці, виражався нецензурною лайкою в сторону громадян та працівників поліції, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП (а.с.1); протоколом серії АА №158425 про адміністративне затримання від 30.10.2020 року, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 доставлений у службове приміщення  МВП в м. Івано-Франківськ 30.10.2020 року о 21 год. 00 хв., у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП для припинення правопорушення, встановлення  особи та складання адміністративних матеріалів (а.с.3);   переглянутими відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається що ОСОБА_1 дійсно перебуваючи  у громадському місці, виражався нецензурною лайкою в сторону громадян та працівників поліції.  
Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. 
Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачено те, що дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.
З системного аналізу діючого законодавства вбачається, що суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.
Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.   
Твердження в АС ОСОБА_1 про те, що він не виражався нецензурною лайкою в сторону громадян та працівників поліції, і також не порушував громадський порядок і спокій громадян, є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість.
Про те, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, правопорушник підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду. 
Дані твердження в АС апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту і такими, що  спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.  
Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність вини у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.    
Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1   немає.
За таких обставин, АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.  
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП суд, - 
                                                     п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського       
апеляційного суду                                                                                        Ю.Д. Шкрібляк