У Х В А Л А  
15 березня 2021 року
м. Київ
справа № 344/2068/20
провадження № 61-3298ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»                (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк)звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 39 380,82 грн.
Позов обгрунтований тим, що відповідно до кредитного договору б/н від 19 червня 2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вона не повертала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків за кредитним договором станом на 12 грудня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 39 380,82 грн, з яких: 25 984,30 грн - тіло кредиту, 4 494,95 грн - заборгованість за відсотками, 6 550,10 грн - пеня; штрафні санкції відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн- штраф (фіксована частина), 1 851,47 грн - штраф (процентна складова).
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 липня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість заборгованості за кредитним договором б/н від 19 червня 2012 року у розмірі 25 984,30 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольнивши позов в частині стягнення тіла кредиту і відмовивши у позові в частині стягнення процентів та штрафних санкцій, суд виходив з того, що Умови та Правила, не підписані відповідачем, тому не є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, а також відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за кредитним договором відсутня заборгованість з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, є переплата за тілом кредиту в розмірі 1 239,81 грн.
У лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому є підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що оскаржувані судові рішення не відповідають висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, вважає, що суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив виписку із розрахунку заборгованості.
Такі доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що містяться у матеріалах справи, а саме: виписки з карткового рахунку.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд зазначає, що питання оцінки виписки з карткового рахунку, як доказу, який може підтверджувати ті, чи інші обставини у справі, не є питанням права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, відповідно доводи касаційної скарги про те, що у цій малозначній справі є підстави, визначені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, є безпідставними.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції(рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, щоне підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржена АТ КБ «ПриватБанк» постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року постановлена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
          С. О. Погрібний
 В. В. Яремко