ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/342/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/6444/16-ц Категорія: на ухвалу 	Казидуб О. Г. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

  Вініченка Б.Б.  Бондаренка С.І., Новікова О.М. за участю секретаря Чуйко А.В. 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пропадущого Андрія Володимировича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2020 року у справі за поданням старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитар В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника – ОСОБА_1 , -

                                        в с т а н о в и в :

У липні 2020 року старший державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитар В.О. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника – ОСОБА_1 .
Вказане подання мотивовано тим, що на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться зведене виконавче провадження №58479024 до складу якого входять: 
-виконавче провадження № 54029451 відкрите 14.07.2017 року з примусового виконання виконавчого листа №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 102 104,98 грн. Ухвалою №6/711/231/18 від 13.12.2018 року Придніпровського районного суду м. Черкаси сторону (первісного стягувача) замінено з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-виконавче провадження №54029376 відкрите 25.09.2017 року з примусового виконання виконавчого листа №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір у розмірі 1531,58 грн. Ухвалою №6/711/231/18 від 13.12.2018 року Придніпровського районного суду м. Черкаси сторону (первісного стягувача) замінено з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-виконавче провадження №53978606 відкрите 08.06.2017 року з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4157-17-У виданого 02.03.2017 року ГУ ДФС у Черкаській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області боргу у розмірі 3126,64 грн. 
Рішенням, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором, на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.
На підставі викладеного старший державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитар В.О. просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених на нього:
-виконавчим листом №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 102104,98 грн. Ухвалою №6/711/231/18 від 13.12.2018 року Придніпровського районного суду м. Черкаси сторону (первісного стягувача) замінено з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-виконавчим листом №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір у розмірі 1531,58 грн. Ухвалою №6/711/231/18 від 13.12.2018 року Придніпровського районного суду м. Черкаси сторону (первісного стягувача) замінено з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4157-17-У виданого 02.03.2017 року ГУ ДФС у Черкаській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області боргу у розмірі 3126,64 грн. 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2020 року подання задоволено частково.
Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених на нього: виконавчим листом №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості у розмірі 102 104,98 грн; виконавчим листом №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір у розмірі 1531,58 грн.
Ухвала суду мотивована тим, що в своєму поданні державним виконавцем надано суду достатньо підтверджуючих даних щодо навмисного невиконання рішення суду боржником, що дає підстави встановити йому обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання державного виконавця.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.
Крім того, зазначає, що ухвалою №6/711/231/18 від 27.11.2018 року Придніпровського районного суду м. Черкаси сторону (первісного стягувача) замінено з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено. 
Представником ОСОБА_1 було направлено запити на адресу ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» про надання документів що стосуються відступлення прав вимоги за кредитним договором №R53700519846B, однак відповіді від ОСОБА_2 ним не отримано.
Отже, на сьогоднішній день ОСОБА_1 не ухиляється від виконання судового рішення, а з об`єктивних причин не може знайти, хто є кредитором у даних правовідносинах.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказував, що тимчасові обмеження стосуються виключно виїзду боржника за межі України та не мають жодного відношення щодо повернення до України, а тому вказані доводи представника скаржника є необґрунтованими. Зазначаючи, що боржник працює за межами України жодних доказів такому факту апелянт не надає. Обставини встановлені матеріалами справи дають підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання рішення у справі про стягнення з нього боргу.
На адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про залучення його стороною у справі.
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
З матеріалів справи, 15 грудня 2017 року ПАТ «ВТБ Банк» було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПрофКапітал».
26 грудня 2017 року, між ТОВ «Фінансова компанія «ПрофКапітал» та ТОВ «Колекторське агентство «Пактум», було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами.
24 вересня 2018 року між ТОВ «Колекторське агентство «Пактум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами.
24 вересня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_2 було укладено попередній договір №715/09-18КК про відступлення права вимоги. Предметом договору є право вимоги за кредитним договором №R53700519846B. Відповідно до умов попереднього договору було проведено розрахунок. 
Матеріали справи містять квитанцію №182480 від 24.09.2018 року про сплату ОСОБА_2 40 000 грн на виконання умов попереднього договору (т. 2 а.с. 117).
26 вересня 2018 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_2 укладено договір №715/09-18 КК-К про відступлення права вимоги за кредитним договором №R53700519846B від 28 січня 2014 року.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року залучено правонаступника публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» -  ОСОБА_2 до участі у справі за поданням старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Капшитар В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника – ОСОБА_1 .
Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 , а саме: 
-виконавче провадження №54029451 відкрите 20.06.2017 року з примусового виконання виконавчого листа №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ» заборгованості у розмірі 102 104,98 грн та виконавче провадження № 54029376 відкрите 20.06.2017 року з примусового виконання виконавчого листа №711/6444/16-ц виданого 28.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір у розмірі 1531,58 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Замінено сторону (первісного стягувача) ПАТ «ВТБ банк» у виконавчому провадженні №5402376 від 20.06.2017 року за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/6444/16-ц на його правонаступника ОСОБА_2 . Замінено сторону (первісного стягувача) ПАТ «ВТБ Банк» у виконавчому провадженні №54029451 від 20.06.2017 року за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/6444/16-ц на його правонаступника ОСОБА_2 .
Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.
Виконавче провадження № 53978606 відкрите 08.06.2017 року з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4157-17-У виданого 02.03.2017 року ГУ ДФС у Черкаській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПІ у м. Черкаси ГУ ДФС у Черкаській області боргу у розмірі 3126,64 грн. виведене з зведеного виконавчого провадження та закрите в зв`язку зі сплатою відповідачем боргу.
Згідно відповідей ПФУ від 27.02.2020 на електронні запити державного виконавця, боржник не працевлаштований, на обліку в органах ПФУ, як отримувач пенсії, не перебуває (т. 1 а.с. 239).
Згідно електронних відповідей про наявні рахунки боржника, то відповідно до електронного реєстру такі відомості станом на 26.02.2020 року відсутні (т. 1 а.с. 240), та відсутня інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО (т. 1 а.с. 241).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.04.2020, нерухоме майно за боржником не зареєстроване.
Згідно інформації з пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 24.11.2017 року за боржником зареєстровано легковий автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y 1300, сірого кольору, рік виготовлення 2007, кузов № НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 , який було оголошено в розшук постановою № 54029451 від 07.03.2019 року., однак на даний час автомобіль не виявлено.
Також за ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль ГАЗ 3302-14 2300, (2006), білий, № двигуна НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .
Виконавцем 09.01.2020 року, 13.02.2020 року на адресу боржника надіслано вимоги державного виконавця щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання виконавчого документа, які були вручені за довіреністю, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Також державним виконавцем було здійснено виїзд 21.03.2019 року, 15.01.2020 року, 11.03.2020 року за місцем проживання боржника за адресою АДРЕСА_1 , однак двері державному виконавцеві ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти.
Згідно матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , та згідно відомостей ДПС перетинав кордон 01.07.2019 (т.1 а.с. 229, 230).
Також до подання державним виконавцем долучено фототаблиці з фіксацією перебування боржника ОСОБА_1 за межами України на відпочинку, які надані державному виконавцю ОСОБА_2 .
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.
У законодавстві України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Положеннями статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»  передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.
Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на фізичну особу судовим рішенням, а винна поведінка боржника, яка полягає в ухиленні останнього від виконання таких зобов`язань.
Порядок виконання рішень судів та рішень інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України  від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Пункт дев`ятнадцятий частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII (в редакції, чинній на час постановлення ухвали) встановлює, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Аналізуючи положення статті 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону № 3857-XII та положеннями Закону № 1404-VIII, слід дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту умисного ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем. Тобто, якщо боржник, який має можливість, свідомо ухиляється від покладеного на нього судом обов`язку.
Під ухиленням від виконання зобов`язання слід розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.
Відповідно до вимог частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина п`ята статті 81 ЦПК України).
Звертаючись із апеляційною скаргою представником ОСОБА_1 – ОСОБА_3 вказано, що у даній справі відсутній факт ухилення боржника від виконання свого зобов`язання.
Колегія суддів, перевіривши зазначені доводи вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
З дати ухвалення заочного рішення від 13 жовтня 2016 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 102 104,98 грн, останнім більше, ніж за чотири роки, не проведено жодної оплати на виконання зазначеного рішення суду.
Державним виконавцем здійснювалися всі необхідні дії з метою виконання зазначеного рішення суду, боржнику направлялися вимоги про явку до державного виконавця на адресу зазначену у виконавчому листі, які були отримані особами за довіреністю, однак боржником дані вимоги не виконані, як і не надано інформацію державному виконавцю про наявні в нього доходи та майно.
Відповідно до статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Державним виконавцем надсилалася кореспонденція на адресу боржника зазначену у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_1 , був зареєстрований за вказаною адресою до 24.05.2018 року, та після зняття з реєстрації, адресу реєстрації або проживання, державному виконавцю не повідомив.
Тобто з початку відкриття виконавчих проваджень 20.06.2017 року дій на погашення заборгованості ним не вчинено, не повідомлено про наявність майна, рахунків, доходів, не повідомлено про зміну адреси проживання, а тому підстав вважати, що у даному випадку відсутній факт ухилення від виконання рішення суду немає.
Отже, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 дійсно має заборгованість за рішенням суду у розмірі 102 104,98 грн, умисно ухиляється від виконання судового рішення та не сплачує заборгованість, має закордонний паспорт та перетинав державний кордон України.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця.
Доводи апеляційної скарги про те, що боржник працює за межами України, а тому він не отримував листи від виконавця та вимоги направлені виконавцем, а тимчасове обмеження виїзду за межі України позбавить можливості боржника повернутися до України, підлягають відхиленню з огляду на значну суму заборгованості та факт тривалого невиконання рішення суду. Крім того, зважаючи на те, що працюючи за межами країни боржник не вживає заходів для погашення наявної заборгованості, то такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновку про необхідність застосування судом заходу забезпечення виконання судового рішення передбаченого ст. 441 ЦПК України.
Щодо аргументів представника скаржника, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання судового рішення, а з об`єктивних причин (у зв`язку з відступленням права вимоги ПАТ «ВТБ Банк» іншим особам) не може виконати рішення суду, оскільки не знає хто є кредитором, то колегія суддів вважає такі доводи непереконливими, з огляду на те, що боржник може сплачувати кошти на реквізити депозитного рахунку відділу державної виконавчої служби, з подальшим їх перерахуванням стягувачу вже державним виконавцем. 
Обмеження у праві виїзду за межі України перебуває у справедливому балансі між правами заявника та публічним інтересом (тобто є пропорційним меті його застосування): тимчасове обмеження заявника у виїзді за межі України не завдасть істотної шкоди майновим і немайновим правам заявника (у тому числі - більшої, аніж шкоди, яка заподіюється стягувачам внаслідок довготривалого невиконання боржником судових рішень) і сприятиме виконанню судових рішень і запобігатиме ухиленню заявника від виконання законних вимог державного виконавця щодо виконання судових рішень, які набрали законної сили.
Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.  374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пропадущого Андрія Володимировича - залишити без задоволення. 
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Повний текст постанови складено 04 березня 2021 року.

Судді: