Ухвала
 
19 січня 2021 року
місто Київ
 
справа № 459/1932/20
провадження № 61-17836ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в особі Червоноградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області,
треті особи: Львівська міжрайонна спеціалізована профпатологічна медико-соціальна комісія Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальних експертиз», Державне підприємство «Львіввугілля»,
про відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника внаслідок професійного захворювання, отриманого на виробництві,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції заявника
У липні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, у якому просили стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області 
(далі - Управління виконавчої дирекції) одноразову допомогу на сім`ю у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, що на день подання позову становить 211 800, 00 грн; одноразову допомогу, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, що на день подання позову становить 42 360, 00 грн; щомісячні страхові виплати за період з дня смерті ОСОБА_3 до дня ухвалення рішення, виходячи із розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого та зобов`язанням відповідача виплачувати позивачам після цього такі страхові виплати як утриманцям померлого у розмірі, визначеному судом.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 20 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження.
Суд першої інстанції зробив висновок, що цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Постановою Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, справу направлено до Червоноградського міського суду Львівської області для повторного вирішення питання про відкриття провадження у справі.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Управління виконавчої дирекції 25 листопада 2020 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 20 липня 2020 року залишити без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
У грудні 2020 року від заявника надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано докази на підтвердження сплати судового збору та отримання копії оскаржуваного рішення зазначеного заявником дня.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, зокрема щодо відмови у відкритті провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
- оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права;
- судом апеляційної інстанції не застосовано правові висновки, викладені, зокрема у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/1594/16-ц (провадження № 61-990цс17), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (провадження № 14-5цс20).
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
До касаційної скарги додано клопотання, у якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, оскільки копію оскаржуваного рішення заявником отримано засобами поштового зв`язку 12 листопада 2020 року. На підтвердження зазначеного Управлінням виконавчої дирекції надано оригінал конверту, направленого на адресу заявника Львівським апеляційним судом із відміткою поштового відділення 10 листопада 2020 року; копію журналу реєстрації вхідної кореспонденції Управління виконавчої дирекції за листопад 2020 року на підтвердження реєстрації 12 листопада 2020 року надходження копії постанови Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року
Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Аналіз касаційної скарги, доданих до неї документів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, тому суд поновлює його.
IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду, виконані, касаційна скарга подана з дотриманням правил статті 392 ЦПК України, наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
V. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ
У касаційній скарзі заявник просить зупинити провадження у справі.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Оскільки Верховний Суд під час відкриття касаційного провадження у цій справі витребовує оригінал матеріалів справи, підстави для зупинення, передбачені процесуальним законом, заявником не наведено, клопотання про зупинення провадження у справі відповідно до вимог закону задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Поновити Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Червоноградського міського суду Львівської області справу № 459/1932/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в особі Червоноградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, треті особи: Львівська міжрайонна спеціалізована профпатологічна медико-соціальна комісія Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальних експертиз», Державне підприємство «Львіввугілля», про відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю годувальника внаслідок професійного захворювання, отриманого на виробництві.
Клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 лютого 2021 року.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            О. В. Ступак

                                                                                                            В. В. Яремко