Ухвала
 
10 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 646/5695/20
провадження № 61-2624ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 26 січня 2021 рокущодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до                                  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 10 726,43 грн та судових витрат.
Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
09 листопада 2020 року  ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до                                         АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансової послуги і клопотання                         із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи                        в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 . Зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції змінено                          з підстав викладених в мотивувальній частині.
17 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якійпросить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від                        10 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 січня                 2021 року, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи,                         а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвала Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2020 року та постанова Харківського апеляційного суду від 26 січня 2021 рокув частині відмови                         у задоволенні клопотання ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи                        в порядку спрощеного позовного провадження не входить до переліку тих ухвал, які підлягають касаційному оскарженню.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                     у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 26 січня 2021 рокущодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки в цій частині оскаржені судові рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ: 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10 листопада 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від                 26 січня 2021 року щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадженняу справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат