Справа № 127/15127/20
Провадження № 22-ц/801/98/2021
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року	Справа № 127/15127/20	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О.С. (суддя – доповідач),
суддів Ковальчука О. В., Сопруна В. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_4 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Вохмінової О. С. від 15 жовтня 2020 року (дата складання повного тексту рішення – 22 жовтня 2020 року), –

встановив:

16 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 , за яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року на користь ОСОБА_2 на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2013 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на дітей – ОСОБА_6 , 1999 року народження та ОСОБА_5 , 2007 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн 00 к. щомісячно. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року змінено спосіб стягнення аліментів на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням і до досягнення дитиною повноліття. 01 жовтня 2019 року він уклав шлюб з ОСОБА_7 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_8 , а тому його матеріальний і сімейний стан змінився, що є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року у позові відмолено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав доказів значного погіршення його матеріального становища, що унеможливлювало б сплату ним аліментів на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі, визначеному рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове – про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ті ж обставини, що у позовній заяві. Вказував, що діти, на яких стягуються аліменти, повинні бути в рівних умовах. ОСОБА_2 не надала доказів про те, що дочка ОСОБА_5 потребує додаткових витрат на її утримання. 
ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, за яким просила залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до встановлених обставин справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частинами першою – третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2018 року змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2013 року, з твердої грошової суми на 1/4 частку усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1497 грн 00 к. (а. с. 12). 
01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка – ОСОБА_8 (а. с. 13, 15). 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно (а. с. 49 – 50). 
Станом на 23 вересня 2020 року за ОСОБА_1 зареєстровані транспортні засоби: «Ауді», 1993 року випуску, та «ВАЗ 21074», 2003 року випуску. 
30 вересня 2016 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру, загальною площею 53,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, суд установив, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність – надає послуги: з перевезення вантажів вантажним автотранспортом, який зареєстрований на прав власності за його батьком, асфальтування та бетонування доріг і тротуарів, укладення тротуарної плитки, доставка будівельних матеріалів. 
Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (стаття 181 Сімейного кодексу України).
Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03 липня 2018 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Системний аналіз цих норм матеріального права вказує на те, що підставою для зменшення розміру аліментів за заявою платника можуть бути лише такі зміни у його матеріальному чи сімейному стані, які істотно впливають на можливість сплати аліментів у визначеному раніше розмірі.
Саме по собі укладення шлюбу з іншою особою та народження дитини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, якщо позивач не доведе, що у зв`язку із такими змінами у його сімейному стані, аліменти у визначеному раніше розмірі становитимуть для нього та його сім`ї надмірний тягар.
       Таким чином, установивши, що ОСОБА_1 має у власності нерухоме майно та транспорті засоби, здійснює підприємницьку діяльність, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач не довів належними, допустимими і достовірними доказами, що у зв`язку із укладенням нового шлюбу та народженням ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_8 , його матеріальне становище змінилось на стільки, що унеможливлює сплату аліментів на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу).
       Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що стягнення аліментів на дочку позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) ставить у гірше становище його ж дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку аліменти стягуються а розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), тому що, як видно з матеріалів справи, малолітня ОСОБА_8 проживає разом з обома батьками в квартирі ОСОБА_1 , доказів реального виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів на її утримання позивач не надав, а тому вважати, що розмір аліментів, який стягується на дочку позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дискримінаційним (таким, що ставить в гірше порівняно з нею становище) по відношенню до його дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не можна.
За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни рішення.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд, –
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_4 , залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          О. С. Панасюк

Судді:                                                                  О. В. Ковальчук

                                                                                 В. В. Сопрун