П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3009/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В.К.  
Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
21 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

          Короткий зміст позовних вимог.

          У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до     Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просила  визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.10.2019 року про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 1978 року по 1988 рік в колгоспі "Комуніст" с. Чорна Старокостянтинівського району та в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; визнати за ОСОБА_1 право на пенсію за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком, періоду роботи з 1978 року по 1988 рік в колгоспі "Комуніст" с. Чорна Старокостянтинівського району, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня звернення в Пенсійний фонд України, тобто з 12.08.2019 року.

          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року позов задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу. 

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення виявлених в апеляційній скарзі недоліків.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.  

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

          Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.08.2019 звернулася     до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, оскільки досягла 59-річного віку.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.10.2019 року № 221350001089 відповідач відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Листом від 17.10.2019 року № 33767/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що її страховий стаж за розрахунком Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області становить 21 рік 7 місяців 20 днів, та відмовило у зарахуванні страхового стажу період роботи з 1978 року по 1988 рік в колгоспі "Комуніст".
Підставою для не зарахування до страхового стажу роботи зазначеного періоду вказано те, що в архівній довідці від 26.03.2018 року № М-248, виданій Старокостянтинівським районним трудовим архівом значиться ОСОБА_2 , що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 .
Тому відповідач зробив висновок про те, що у відповідача немає 26 років страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком.
Позивач, не погодившись із таким рішенням Головного управління ПФУ в Хмельницькій області, звернулася з цим позовом до суду.

Мотивувальна частина.

          Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі – Закон №1788-ХІІ)  громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
У той же час, згідно з частиною першою статті 26 Закону  України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки, які народилися з 01 квітня 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_2  після досягнення ними 59 років.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною четвертою цієї статті визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону № 1058-ІV).
Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону № 1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
У той же час, згідно з ст. 7 Закону №1788-XII, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Статтею 12 Закону №1788-XII встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Разом з тим, відповідно до ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічна норма закріплена частиною 1 статті 48 КЗпП України.
Загальні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників врегульовані постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників», якою, зокрема, передбачено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх в члени колгоспу. В трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство у колгоспі: прийом у члени колгоспу, припинення членства; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання.
У той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, відповідно до пунктів 1-2 зазначеного Порядку №637 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.    
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.  
Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 , до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637;
3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;
4) документи про місце проживання (реєстрації) особи:
5) документи, які засвідчують особливий статус особи.
На підставі п.4.2 зазначеного Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Згідно з п.4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком.
Позивачем при зверненні до пенсійного органу було надано всі необхідні документи для призначення пенсії, що підтверджують трудовий стаж позивача, зокрема:  копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , виписаної на ім`я позивача, із зазначенням її дати народження, та в якій зазначено період роботи з 1979 року по 1988 рік в колгоспі "Комуніст"; архівні довідки на підтвердження записів копії трудової книжки від № М-248 26.03.2018, № М-549 від 16.07.2019 та № М-629 від 02.08.2019, виданих Старокостянтинівським районним трудовим архівом, відповідно до яких ОСОБА_2 в період з 1978 року по 2002 рік працювала у колгоспі "Комуніст", КСП "Урожай", СТОВ "Зоряне" с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, через те, що до її страхового стажу не було враховано періоди роботи з 1978 року по 1988 рік в колгоспі «Комуніст» згідно з трудовою книжкою, оскільки остання заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок колгоспників, затвердженої Міністерством сільського господарства СРСР в серпні 1975 року.          
Окрім того, відсутні підстави для врахування до страхового стажу періоду роботи згідно з архівною довідкою №М-248 від 26.03.2018, виданою Старокостянтинівським районним трудовим архівом, оскільки в первинних документах (книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника) вона значиться як ОСОБА_3 , що не відповідає її паспортним даним – ОСОБА_1 .
 Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 по справі №490/12392/16-а.
Разом з тим, рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20.01.2020 року встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , архівної довідки № М-248, від 26.03.2018 про стаж роботи та заробітну плату за 1978-2002 роки в колгоспі "Комуніст", КСП "Урожай", СТОВ "Зоряне" с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області.
Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачу необхідно зарахувати до її страхового стажу період роботи в колгоспі "Комуніст" с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області з 1978 року по 1988 рік, і як наслідок страховий стаж позивача із цим зарахуванням стажу становитиме понад     26 років, що дає їй право на призначення пенсії за віком. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 45 Закону № 1058-IV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивач  подала заяву про призначення пенсії за віком в період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, а саме 12.08.2019 року і, відповідно, остання на день звернення до відповідача досягла пенсійного віку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що пенсія позивачу має бути призначена починаючи з 12.08.2019 .
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції про те, що рішення відповідача від 09.10.2019 №221350001089 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком  є протиправним та підлягає скасуванню.

          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відтак підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.