ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2021 р.           Справа№ 910/9206/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Чорногуза М.Г. 
 
Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,
за участю представників сторін:
від позивача - Резніченко А.Ю.;
від відповідача - Коваль К.О.;
розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг"
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року (повний текст рішення складено 26.10.2020)
у справі № 910/9206/20 (суддя Привалова А.І.)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг"
про розірвання договору та стягнення 104 032,76 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" про розірвання договору та стягнення 104 032,76 грн.
Позов обґрунтовано тим, що позивач дотримуючись вимог договору №А74/К-1 від 02.08.2019 року повідомив відповідача про настання форс-мажорних обставин та неможливістю користування орендованим приміщенням, починаючи з 18.03.2020 року, у зв`язку з чим просив розірвати  договір оренди № А74/К-1 від 02.08.2019 року та повернути з 86 308, 99 грн. гарантійного платежу і 17 723, 77 грн. переплати з орендної плати. Однак, відповідач відмовляється вчинити дії, направлені на розірвання договору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року позовні вимоги задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання Договору оренди №А74/К-1 від 02.08.2019 року згідно п. 35.7. Договору оренди №А74/К-1 від 02.08.2019 року. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ" 86 308,99 грн. гарантійного платежу, 17 723,77 грн. переплати за послуги та 4 204,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачем той факт, що на момент розгляду справи договір № А74/К-1 від 02.08.2019 року є розірваним не заперечується, а також те, що під час розгляду справи з пояснень учасників справи судом встановлено і фактичне припинення на день розгляду справи договірних відносин між сторонами, оскільки в матеріалах справи наявні листи позивача щодо підписання між сторонами акту повернення приміщення. Отже на думку місцевого господарського суду фактично доводи і заперечення учасників справи в частині розірвання договору зводяться щодо підстав його розірвання та дати, з якої вважати договір розірваним, що в свою чергу відноситься до встановлення юридичних фактів, які підлягають встановленню судом за результатом дослідження доказів у справі, відтак у справі між сторонами відсутній предмет спору в частині позовних вимог про розірвання договору оренди №А74/К-1 від 02.20.2019 року, а тому суд першої інстанції провадження у даній справі в цій частині закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Суд першої інстанції також встановив, що розірвання договору з підстави настання форс-мажорних обставин, підтверджених Сертифікатом Торгово-промислової палати України, не може передбачати сплати будь-яких штрафних санкцій, таким чином, жодних правових підстав для збереження у себе гарантійного платежу як договірної санкції ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» не має, а сплачений ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» гарантійний платіж у розмірі 86 308,99 грн. підлягає поверненню після припинення договору оренди. Крім того місцевим господарським судом встановлено, що ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» фактично не використовує орендоване приміщення з 17.03.2020 року, що свідчить про наявність переплати за оренду та послуги з популяризації за березень 2020 року у сумі 16 949,15 грн. та 774,62 грн. відповідно.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним через невідповідність висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи, а також через неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема скаржник вважає, що позивач втратив право посилатися на форс-мажорні обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань за цим договором оскільки позивач прострочив надання Сертифікату Торгово-промислової палати України порушивши тим самим п. 35.3. договору. Також скаржник вважає, що договір був розірваний достроково, а на підставі п. 14.8. договору відповідач залишає гарантійний платіж у якості договірної санкції за дострокове припинення договору. Крім того скаржник звертає увагу, що позивач починаючи з 30.05.2020 року мав можливість використовувати приміщення згідно умов договору та зобов`язаний був сплачувати плату за його користування. При цьому, відповідач звертає увагу, що оскільки момент коли позивач зобов`язаний був сплатити є невизначеним, з огляду на це в акті звіряння взаємних розрахунків №353 від 17.06.2020 року не враховані зобов`язання повивача за червень 2020 року станом на 17.06.2020 року.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року, витребувано матеріали справи №910/9206/20 з Господарського суду міста Києва.
01.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ", позивача у справі,  надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
02.12.2020 року до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/9206/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" про розірвання договору та стягнення 104 032,76 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року розгляд справи призначено на 13.01.2021 року.
07.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
10.12.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшли письмові пояснення в яких останній просив залишити без рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні 13.01.2021 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 02.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ"    (за договором - Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕКС ХОЛДИНГ» (за договором - Орендодавець)    укладено Договір оренди № А74/К-1 (далі - Договір). (а.с. 32-57).
Відповідно до умов п. 2.1. предметом цього Договору є передача Орендодавцем Приміщення, яке знаходиться в торговому центрі в оренду Орендарю, що зобов`язується прийняти, оплатити Оренду плату і повернути Приміщення Орендодавцю на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п.3.1.-3.3.,     Приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться на першому поверсі Торгового центру - секція № А74. Місцезнаходження Приміщення визначається згідно витягу з плану Торгового центру (Додаток А до цього Договору) та відмічене кольором або штрихуванням. Площа Приміщення, яке передається в Оренду, складає: 33,36 кв.м.
У п. 14.1. договору зазначено, що протягом 10 календарних днів з дати укладення цього Договору орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцеві гарантійний платіж.
Відповідно до п. 14.2. договору, під Гарантійним платежем слід розуміти платіж по забезпеченню виконання зобов`язань Орендаря за цим Договором, який сплачується Орендодавцеві в розмірі основної орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за 2 (два) місяці строку оренди, і повертається Орендарю на умовах, визначених цим Договором.
Для цілей п. 14.1. Договору розмір Гарантійного платежу складає 71 924,16 грн, крім того ПДВ 20%, і складається із подвійної суми основної орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію, встановлених договором для першого місяця строку оренди (п. 14.3. договору).
Пунктом 14.7. Договору встановлено, що після закінчення строку оренди повернення Гарантійного платежу здійснюється протягом 2 (двох) місяців після тримання відповідної письмової вимоги Орендаря із зазначенням реквізитів Орендаря (в тому числі банківських) та суми але, у будь-якому випадку, не раніше ніж протягом 2 (двох) місяців після закінчення строку Оренди, за умови, що Приміщення було повернуто Орендарем Орендодавцю згідно з положеннями Договору та після розгляду можливих зустрічних вимог Орендодавця.
Згідно п. 14.8. Договору, у випадку дострокового припинення договору внаслідок будь-яких причин (крім випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 41.3. Договору), Гарантійний платіж не повертається Орендареві, а залишається у Орендодавця у якості договірної санкції за дострокове припинення договору. У випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 41.3 Договору, Гарантійний платіж повертається Орендарю в порядку, передбаченому п. 14.7 цього Договору.
Згідно п. 35.1. Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі форс-мажорних обставин.
У п. 35.3. Договору зазначено, що сторона, яка піддалася дії форс-мажорних обставин, не пізніше ніж на 10 (десятий) календарний день зобов`язана надіслати письмове повідомлення іншій стороні про факт, дату виникнення, очікувану тривалість та характер форс-мажорних обставин, суть впливу на сторону. Належним документальним підтвердженням інформації, яка міститься у повідомленні є відповідний документ Торгово-промислової палати України, який Сторона, у якої виникли форс-мажорні обставини, зобов`язана надати іншій стороні не пізніше ніж на 30 (тридцятий) календарний день з моменту надіслання згаданого вище у цьому пункті повідомлення.
Відповідно до п. 35.4. Договору, у разі, якщо Сторони не дійшли згоди щодо строку дії форс-мажорних обставин, Сторона, яка посилається на Форс-мажорні обставини, на вимогу іншої сторони повинна надати відповідний документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України, який містить інформацію про тривалість форс-мажорних обставин. Такий документ Сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, повинна надати протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги від іншої Сторони.
Пунктом 35.5. Договору встановлено, що у випадку порушення вимог п. 35.3 цього Договору Сторона, яка посилається на Форс-мажорні обставини, втрачає право посилатися на такі обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань за цим договором.
Згідно з п. 35.7. договору, якщо форс-мажорні обставини продовжуються більше 30 (тридцяти) календарних днів, кожна зі Сторін має право розірвати цей договір шляхом направлення іншій стороні письмового повідомлення не раніше ніж за 10 (десять) календарних днів до очікуваної дати дострокового розірвання договору.
Строк оренди, визначений розділом 8 Договору, та відповідно до п. 8.4 спливає 01.08.2021 року.
Матеріали справи містять платіжні доручення № 12899 від 22.08.2019 року про сплату позивачем відповідачу гарантійного платежу у розмірі 86  308,99 грн. (а.с. 126), №15249 від 17.02.2020 року про сплату відповідачу орендної плати за березень 2020 року в розмірі 35 028,00 грн. (а.с. 127) та № 15250 від 17.02.2020 року про сплату позивачем відповідачу за послуги з популяризації за березень 2020 року в розмірі 1 601,28 грн. (а.с. 128).
Крім того з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» листами № 93 від 16.03.2020 року (а.с. 71),  № 116 від 26.03.2020 року (а.с. 73-74), № 132 від 30.03.2020 року (а.с. 76-77), № 161 від 14.04.2020 року (а.с. 79) та № 174 від 23.04.2020 року (а.с. 81) повідомляло ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» про настання форс-мажорних обставин, характер їх впливу на ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» та зверталось до Орендодавця з проханням не нараховувати орендну плату та інші платежі за договором оренди на період дії карантину.
Як зазначає позивач, виконуючи рекомендації Уряду органів місцевої влади з метою уникнення розповсюдження коронавірусної інфекції та ненараження своїх працівників на ризик зараження, ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» вищезазначені листи направляло  електронною поштою з корпоративної адреси відповідального співробітника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на корпоративну адресу електронної пошти контактної особи Відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак відповіді не отримувало.
В подальшому, позивач листом № 193 від 04.05.2020 року повідомив відповідача, про те що у зв`язку із тривалістю карантину та заборони діяльності ТРЦ з 17.03.2020 року більш як    30 днів позивач просить розірвання договору оренди на підставі п. 35.7. договору без застосування санкцій за дострокове розірвання договору та вимагало повернути гарантійний    платіж та переплату з орендної плати та витрат на популяризацію у розмірі 104  032, 76 грн. (а.с. 83).
Відповідач в свою чергу листом № ЛХ-122 від 12.05.2020 року повідомив про неможливість застосування п. 35.7. Договору оренди без Сертифіката Торгово-промислової палати України. (а.с. 84).
Позивач листом № 238 від 25.05.2020 року повторно звернувся до відповідача з повідомленням про розірвання договору на підставі п. 35.7. та вимогою повернути гарантійний    платіж та переплату з орендної плати та витрат на популяризацію у розмірі 104  032, 76 грн., долучивши до вказаного листа    Сертифікат № 3100-20-0777 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України. (а.с. 86).
В матеріалах справи наявний Сертифікат № 3100-20-0777 від 25.05.2020 року про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України. (а.с. 69).
Втім, відповідач листом № ЛХ-130 від 28.05.2020 року повідомив, що позивач не може скористатись правом на дострокове розірвання договору згідно п. 35.7. та тій підставі, що в попередніх листах    (№ 93 від 16.03.2020,        № 116 від 26.03.2020, № 132 від 30.03.2020, № 161 від 14.04.2020, № 174 від 23.04.2020) внаслідок механічної описки, а саме    помилкового зазначення реквізитів попереднього Договору оренди № А50/К-1 від 02.02.2017 року замість    Договору оренди № А74/К-1    від 02.08.2019.    Також, ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» повідомило, що розцінює лист позивача вих. № 193 від 04.05.2020 року як повідомлення про відмову від договору відповідно до ч. 2 ст. 763 Цивільного кодексу України. (а.с. 90).
В листі №248 від 29.05.2020 року позивач не погодився із вказаним та вважає, що помилкове зазначення реквізитів іншого договору не є підставою вважати, що ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» не повідомляло ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» про настання форс-мажорних обставин оскільки єдиною підставою    наших правовідносин є Договір    оренди № А74/К-1    від 02.08.2019 року, інших договорів між сторонами діючих на дати написання вказаних листів не було, зазначення номеру та дати договору не є обов`язковими реквізитами повідомлення про форс-мажорні обставини відповідно до п. 35.3. Договору, а також те, що положення ч. 2 ст. 763 Цивільного кодексу України, на яке посилається ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ», не може бути застосоване до спірних правовідносин, оскільки стосується виключно договорів найму, укладених на невизначений строк, а Договір     оренди     № А74/К-1    від    02.08.2019 року є строковим господарським договором відповідно до п. 8.4. останнього.  В даному листі позивач також повторно просив надати можливість звільнити Приміщення,    надати Додаткову угоду про розірвання договору та Акти приймання-передачі приміщення (повернення) для їх підпису, повернути на банківський рахунок ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» грошові кошти у розмірі 104 032,76 грн., що складаються з гарантійного платежу, переплати за оренду приміщення за березень 2020 року та переплати витрат на популяризацію. (а.с. 91-92_.
Однак, відповідач листом № ЛХ-134 від 01.06.2020 року повідомив про відсутність у ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» права посилатись на п. 35.7. Договору на тій підставі, що під час карантину ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» не направляв листи службою кур`єрської доставки, поштовими службами, не вручав їх нарочно. (а.с. 97-98).
В подальшому позивач листом № 253 від 03.06.2020 року повідомив відповідача, що ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» вважає Договір припиненим з 06.06.2020 року на підставі повідомлень у листах №193 від 04.05.2020 року та №238 від 25.05.2020 року, тобто через 10 днів з дня повідомлення про розірвання договору з наданням належного підтвердження форс-мажорних обставин. (а.с. 99-100).
Відповідач в листі №ЛХ-138 від 10.06.2020 року зазначив, що повідомлення ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» про розірвання договору на підставі п. 35.7. ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» розцінює як односторонню відмову від договору    та вважає застосовними до даного випадку ч. 2 ст.763 Цивільного кодексу України. Також, ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» відмовило в поверненні гарантійного платежу на    підставі п. 14.8 Договору. (а.с. 111).
Листом №254 від 10.06.2020 року ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» просило ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ»  надати доступ до приміщення. (а.с. 118).
Отже, спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на думку позивача відповідач безпідставно відмовляється вчинити дії, направлені на розірвання договору на підставі настання форс-мажорних обставин, що передбачено в п. 35.7. договору,  й відповідно на підставі такого розірвання повернути позивачу гарантійний платіж, а також переплати з орендної плати.
Місцевий господарський суд ухвалюючи рішення дійшов висновку, що на момент розгляду справи договір № А74/К-1 від 02.08.2019 року є розірваним, що не заперечується сторонами, а тому закрив провадження в цій частині та стягнув з відповідача гарантійний платіж у розмірі 86 308,99 грн., а також переплати за оренду та послуги з популяризації за березень 2020 року у сумі 16 949,15 грн. та 774,62 грн. оскільки розірвання договору з підстави настання форс-мажорних обставин, підтверджених Сертифікатом Торгово-промислової палати України, не може передбачати сплати будь-яких штрафних санкцій, таким чином, жодних правових підстав для збереження у себе вказаних грошових коштів, як договірної санкції у ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» не має.
Звертаючи з даною апеляційною скаргою, відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього гарантійного платежу, переплати з орендної плати та послуг з популяризації. При цьому, в частині вимог про розірвання договору № А74/К-1 від 02.08.2019 року, в якій місцевим господарським судом провадження на підставі п. 2, ч. 1, ст. 231 Господарського процесуального кодексу України закрито, відповідачем не оскаржується.
Отже, враховуючи положення ч. 1, ст. 269 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги, а саме щодо правомірності стягнення з відповідача гарантійного платежу у розмірі 86 308,99 грн., а також переплати за оренду та послуги з популяризації за березень 2020 року у сумі 16 949,15 грн. та 774,62 грн.
Спірні правовідносини виникли з договору оренди, за умовами якого відповідач  (орендодавець) передав приміщення, яке знаходиться у його власності, в оренду позивача (орендар).
Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Разом з цим відповідно до частини четвертої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. 
Для застосування частини шостої статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені. Подібні правові висновки викладені у пункті 31.4 постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17.
При настанні таких обставин вже після укладення договору оренди доказами на підтвердження неможливості використання майна можуть бути, зокрема, сертифікат торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, документально оформлені результати розгляду заяв та скарг до правоохоронних органів, акт державного виконавця про арешт майна та його передачу третій особі на відповідальне зберігання, судове рішення у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні майном, висновок судової експертизи про аварійний стан об`єкта оренди, рішення компетентного державного органу про початок його реконструкції, реставрації чи капітального ремонту тощо. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №905/1601/17.
Місцевий господарський суд під час розгляду даної справи встановив, що позивачем було дотримано процедуру повідомлення про розірвання договору, у зв`язку із тривалістю форс-мажорних обставин більше 30 днів, визначену ст. 35.7 договору оренди № А74/К-1 від 02.08.2019 року, та факт, що на момент розгляду справи договір № А74/К-1 від 02.08.2019 року є розірваним, а відповідачем вказане не заперечується. На підставі даних факті суд першої інстанції закрив провадження в частині позовних вимог про розірвання договору № А74/К-1 від 02.08.2019 року.
Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявний Сертифікат № 3100-20-0777 від 25.05.2020 року про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України. (а.с. 69).
Відповідно до сертифікату № 3100-20-0777 від 25.05.2020 року Торгово-промислова палата України встановила, що ТОВ «Корал Тревел Маркет» було позбавлено можливості користуватися приміщенням, що орендоване за договором оренди №А74/К-1 від 02.08.2019 року площею 33,36 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі будівлі торгово-розважального центру «Караван Megastore», секція №А74, розташованого за адресою м. Київ, вул. Лугова, 12. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено: дата настання - 17.03.2020 року, дата закінчення - тривають на 25.05.2020 року.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розірвання Договору з підстави настання форс-мажорних обставин, підтверджених Сертифікатом Торгово-промислової палати України, не може передбачати сплати будь-яких штрафних санкцій.
Відповідно до п. 14.2. договору, під Гарантійним платежем слід розуміти платіж по забезпеченню виконання зобов`язань Орендаря за цим Договором, який сплачується Орендодавцеві в розмірі основної орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за 2 (два) місяці строку оренди, і повертається Орендарю на умовах, визначених цим Договором. Тобто зі змісту даного пункту договору вбачається, що гарантійний платіж є способом забезпечення виконання позивачем зобов`язань по договору оренди.
Відповідно до ч. 1, ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.
Отже, завдяки гарантійному платежу створюється додаткове, зовнішнє по відношенню до основного зобов06язання джерело, за рахунок якого кредитор має можливість задовольнити свої вимоги у разі порушення боржником забезпеченого гарантійним платежем зобов`язання.
Пунктом 14.7. Договору встановлено, що після закінчення строку оренди повернення Гарантійного платежу здійснюється протягом 2 (двох) місяців після тримання відповідної письмової вимоги Орендаря із зазначенням реквізитів Орендаря (в тому числі банківських) та суми але, у будь-якому випадку, не раніше ніж протягом 2 (двох) місяців після закінчення строку Оренди, за умови, що Приміщення було повернуто Орендарем Орендодавцю згідно з положеннями Договору та після розгляду можливих зустрічних вимог Орендодавця.
Отже, з матеріалів справи не вбачається будь-яких претензій з боку орендодавця щодо стану приміщення, яке було передано в оренду позивачу, а також будь-яких вимог щодо пошкодження даного приміщення.
Відтак, оскільки договір розірвано з підстав настання форс-мажорних обставин, а також за відсутністю будь-яких належних та допустимих доказів порушень умов договору орендарем (позивачем), місцевий господарський суд вірно встановив, що жодних правових підстав для збереження у себе гарантійного платежу, як договірної санкції у ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ» не має, а сплачений ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» гарантійний платіж у розмірі 86 308, 99 грн. підлягає поверненню після припинення Договору оренди.
Посилання скаржника на п. 14.8. договору щодо залишення гарантійного платежу у зв`язку з одностороннім розірванням договору оренди колегією суддів відхиляються, оскільки, як встановлено судом першої інстанції договір розірваний на підставі п. 35.7. договору, внаслідок форс-мажорних обставин, які діяли більше ніж 30 днів.
Колегія суддів також звертає увагу, що згідно із частиною шостою статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно через обставини, за які орендар не відповідає.
В матеріалах справи також наявний акт невикористання орендованого приміщення після відкриття ТРЦ від 25.06.2020 року за підписами представника позивача та інших орендарів. (т.1, а.с. 172).
Діяльність Торговельно-розважальних центрів була заборонена з 17.03.2020 року Постановою КМУ № 215 від 16.03.2020 року.
Відновлення роботи ТРЦ на території міста Києва було офіційно дозволено з 30.05.2020 року розпорядженням Керівника робіт із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 49 від 29.05.2020 року.
Також, як вже було вище встановлено, відповідно до сертифікату № 3100-20-0777 від 25.05.2020 року ТОВ «Корал Тревел Маркет» було позбавлено можливості користуватися приміщенням, що орендоване за договором оренди №А74/К-1 від 02.08.2019 року у період з 17.03.2020 року до закінчення карантину.
Крім того, в матеріалах справи наявні звернення позивача до відповідача з вимогами про надання доступу до приміщення з метою його звільнення та передачі за актом повернення, а саме № 238 від 25.05.2020 року (т.1, а.с. 86), №248 від 29.05.2020 року (т.1, а.с. 91-92), № 253 від 03.06.2020 року (т.1, а.с. 99-100), № 254 від 10.06.2020 року (т.1, а.с. 118).
Також, в матеріалах справи наявний акт звірки розрахунків № 353 від 17.06.2020 року, який підписаний позивачем та відповідачем без зауважень та відповідно до якого у ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» станом на 17.06.2020 року відсутня будь-яка заборгованість перед ТОВ «ЛЕКС ХОЛДИНГ». (т.1, а.с. 174).
З огляду на те, що позивач був позбавлений можливості користуватися орендованим приміщенням з 17.03.2020 року, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для нарахування ТОВ «КОРАЛ ТРЕВЕЛ МАРКЕТ» будь-яких платежів з 17.03.2020 року за договором у відповідача відсутні, а тому місцевий господарський суд правомірно стягнув з відповідача на користь позивача переплати за оренду та послуги з популяризації за березень 2020 року у сумі 16 949, 15 грн. та 774, 62 грн. відповідно.
При цьому, доводи скаржника, що позивач втратив право посилатися на форс-мажорні обставини з посиланням на 35.5. договору колегією суддів відхиляються, оскільки даним пунктом договору встановлено обмеження лише для випадків коли сторона посилається на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності за порушення договору, а не у випадку реалізації права на розірвання договору, передбаченого п. 35.7. Договору.
Колегія суддів також звертає увагу, що матеріали справи не доведено будь-яких порушень умов договору позивачем.
Щодо доводів скаржника на не визначення моменту коли позивач зобов`язаний був сплатити, з огляду на це в акті звіряння взаємних розрахунків №353 від 17.06.2020 року не враховані зобов`язання повивача за червень 2020 року станом на 17.06.2020 року, то колегія суддів вказує на недоречність таких доводів, оскільки момент сплати орендної плати чітко встановлено умовами договору, в разі наявності будь-якої заборгованості у позивача, відповідач не був позбавлений права вказати про це в акті звіряння №353 від 17.06.2020 року.
Відтак, враховуючи підписаний акт звіряння №353 від 17.06.2020 року, спростовуються також й доводи скаржника, що позивач використовував приміщення після 30.05.2020 року. 
Крім того, як було встановлено судом першої інстанції, розірвання договору оренди №А74/К-1 від 02.08.2019 року відбулось з дотриманням вимог п. 35.7. договору, а тому посилання скаржника на те, що договір розірвано на підставі п. 14.8. є безпідставним, враховуючи й також те, що скаржник не оскаржує рішення в частині закриття провадження у даній справі, а саме  в частині позовних вимог про розірвання договору оренди №А74/К-1 від 02.08.2019 року, оскільки даний договір вже розірвано на момент розгляду даної справи.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня  2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.   Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року у справі №910/9206/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року у справі № 910/9206/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9206/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.01.2021 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Агрикова 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                М.Г. Чорногуз