Ухвала
 
02 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 753/17156/18
 
провадження № 61-2369ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 грудня 2020  року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін»  (далі - ТОВ «Веллфін») звернулося до суду з зазначеним вище позовом.
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2020  року, позов ТОВ «Веллфін» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованість за договором позики від  09  лютого 2016 року № 10768 у розмірі 21 238 грн 05 коп. та судові витрати.
 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач своєчасно не повернула позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за договором позики, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка відповіднодо норм чинного законодавства підлягає стягненню.
 
12 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, що надійшла 15  лютого 2021 року, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із зазначенням того, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції заявником було отримано 13 січня 2021 року, не надавши, при цьому, доказів на підтвердження дати отримання судового рішення та/або копії поштового конверта суду апеляційної інстанції.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Оскільки, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у  такому його елементі як правова визначеність, тому, заявнику належить надати докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку із зазначенням дати первинного отримання копії оскаржуваного судового рішення.
 
Отже, ОСОБА_1 не надала доказів дати отримання або не  отримання копії судового рішення апеляційної інстанції, а саме: поштового конверта (або його копії) суду апеляційної інстанції з трек-номером поштового відправлення копії судового рішення апеляційної інстанції на адресу заявника або підтверджуючих документів суду апеляційної інстанції про не надіслання або не отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення.
 
Відтак, підстави, що наведені заявником щодо поновлення строку вважаються судом неповажними, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу. 
 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не  порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 грудня 2020  року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.  
  
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян