ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9219/20  Номер провадження 33/814/88/21	Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М.  Доповідач ап. інст. Захожай О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних  справ Полтавського апеляційного суду Захожая О.І.,
при секретарях: Лимар О.М., Радько О.М., 
за участі: 
захисника- адвоката Гайтоти І.М.,
особи, яка притягується 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката  Гайтоти І.М. в інтересах  ОСОБА_1  на постанову судді  Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2020 року,                                  
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою   
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Віраж В», ідентифікаційний код не встановлено, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення – штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1 29 вересня 2020 року приблизно о 14 годині 26 хвилин по вул. Соборності, 31, у м. Полтава, керуючи транспортним засобом БАЗ А079.04 ЕТАЛОН, д. н. з. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті № 43 «Левада – Автовокзал - Половки - Левада», перевозив двадцять чотири пасажири при визначеною характеристикою транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з кількістю місць для сидіння двадцять один з місцем водія, чим порушив п. п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року та п. 4 Постанови МОЗ Головного державного санітарного лікаря України № 23 від 21.05.2020 року.
В апеляційній скарзі захисник – адвокат Гайтота І.М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.20 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю та обмежитись усним зауваженням. 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що на відеозаписі долученому до протоколу відсутня фіксація точної кількості пасажирів в салоні транспортного засобу БАЗ А079.04 ЕТАЛОН д.н.з. НОМЕР_1 . Інших доказів щодо точної кількості місць в автобусі не надано. Крім протоколу про адміністративне правопорушення, інших допустимих доказів, які б підтверджували винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в матеріалах справи і в протоколі не немає. Свідки, які можуть підтвердити обставини правопорушення, в протоколі не зазначено.
       Крім того, судом першої інстанції не враховано матеріальний стан ОСОБА_1 , те що він є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецька, є єдиним годувальником в родині, на його утриманні перебуває дружина, яка не працює, а знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та двох малолітніх дітей: 2008 та 2018 р.н. В м. Полтаві родина перебуває з вересня 2020 року та винаймає квартиру, власного житла не має і факт наявності боргу в 17000 є непосильним для родини. Також ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався. 
       В судове засідання 19 березня 2021 року ОСОБА_1 та його захисник Гайтота І.М. не з`явились, захисник Гайтота І.М. надала до суду заяву про розгляд її апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 без її участі та без участі правопорушника, та вказала, що просить задовольнити апеляційну скаргу та клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши відеозапис події та інші докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
За вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Вказані вимоги закону судом першої інстанції враховані не в повній мірі при розгляді даної справи. 
Так, згідно з матеріалами справи, щодо   ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №300939 від 29 вересня 2020 року, у якому зазначено, що він 29 вересня 2020 року приблизно о 14 годині 26 хвилин по вул. Соборності, 31, у м. Полтава, керуючи транспортним засобом БАЗ А079.04 ЕТАЛОН, д. н. з. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті № 43 «Левада – Автовокзал - Половки - Левада», перевозив двадцять чотири пасажири при визначеною характеристикою транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з кількістю місць для сидіння двадцять один з місцем водія, чим порушив п. п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року та п. 4 Постанови МОЗ Головного державного санітарного лікаря України № 23 від 21.05.2020 року
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях   ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення).
Так, статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до вимог статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст.44-3 КУпАП.
Так, Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин.
Постановою Кабінету Міністрів №641 від 22 липня 2020 року (із змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, № 23, ст.896, № 30, ст.1061) та від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Підпунктом 2 п.11 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року за № 641 передбачено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
Положення вказаної Постанови доведені до відома населення у встановленому законом порядку. 
Сам   ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.02.2021 не заперечував того факту, що він, будучи водієм маршрутного таксі та здійснюючи регулярні перевезення пасажирів, у день, вказаний в протоколі, перевозив пасажирів у кількості, що перевищувала кількість місць для сидіння.
Таким чином,   ОСОБА_1 порушив правила, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.
Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Таким чином, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 , фактичним обставинам справи відповідають. 
В той же час, при вирішенні питання щодо накладення на правопорушника адміністративного стягнення суд першої інстанції допустив формальний підхід та не в повній мірі врахував фактичні обставини справи та вимоги ст.23 КупАП, відповідно до яких, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
Як зазначено вище, своєї вини у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не заперечує. При апеляційному розгляді, останній пояснив, що в маршрутному транспортному засобі, яким він керував, дійсно передбачено 21 місця для сидіння. У той день одні пасажири вийшли, інші зайшли, на всіх місць для сидіння не вистачило та деякі з пасажирів стояли. Він зробив їм зауваження, але люди не виходили та дуже його прохали довезти їх до місця призначення, оскільки був «час пік» та вони не могли дістатися до роботи. Він пожалів людей та хотів їх доставити хоча б до зупинки громадського транспорту «Центр» там вже висадити, але був зупинений патрульною поліцією. Транспортний засіб належить ТОВ «Віраж-В». 
Згідно з матеріалами справи,   ОСОБА_1 вперше вчинив адміністративне правопорушення, яке мало короткочасний характер, даних про настання негативних наслідків для будь-кого від цього правопорушення немає, самого факту правопорушення ОСОБА_1 не заперечує, засуджує свою протиправну поведінку, запевняє, що зробив для себе належні висновки та не допустить подібних порушень в подальшому, є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецька, в м. Полтаві родина перебуває з вересня 2020 року та винаймає квартиру, власного житла не має, є єдиним годувальником в сім`ї на його утриманні перебуває цивільна дружина, ОСОБА_2 , яка не працює, а знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2008 р.н. та ОСОБА_4 , 2018 р.н. ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з приводу бронхіальної астми у педіатра та наглядається фахівцями з приводу дифузного зобу, надлишкової ваги у ендокринолога та гіперлазія ендометрія у гінеколога. Тобто дитина потребує періодичного огляду та лікування. Крім того, ОСОБА_1 має доньку від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , 2003 р.н., якій допомагає матеріально і факт наявності боргу в 17000 є просто непосильним для родини, дохід його сім`ї є невеликим, що підтверджується документально, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.
Враховуючи всі обставини справи та відомості про особу ОСОБА_1 , на думку суду апеляційної інстанції, вчинене останнім правопорушення є малозначним. 
Приймаючи до уваги надані апелянтом відомості, стягнення, передбачене ст.44-3 КУпАП (17000 грн), поза сумнівом є непомірним для   ОСОБА_1 та його сім`ї. 
Відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі положень ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Гайтоти І.М. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 , - скасувати. 
На підставі ст. 22, ч.2 ст. 284 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити останньому усне зауваження, а провадження в справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду Захожай О.І.