Номер провадження: 22-ц/813/4108/21 
Номер справи місцевого суду: 519/835/19
Головуючий у першій інстанції Барановська З.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2021 року                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южного міського суду Одеської області від 27 травня 2020 року у складі судді Барановської З.І.,
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила встановити та стягнути розмір аліментів, які присуджено за рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.10.2012 з урахуванням індексу інфляції станом на початок 2019 року в розмірі 5 048,15 грн щомісячно та за період з 2014-2018 роки в розмірі 81 110,76 грн., а також додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей за період з липня 2017 року по червень 2019 року в розмірі 43 234,62 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.10.2012 з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. Розмір аліментів не підлягав індексації з часу ухвалення рішення суду, а тому фактичний розмір аліментів не відповідає сучасним вимогам. Відповідно до розрахунку, розмір аліментів з врахуванням індексу інфляції на початок 2019 року становить 5 048,15 грн., а розмір індексації аліментів за 2014-2018 роки становить 81110,76 грн. Крім того, за рішенням Южного міського суду Одеської області від 03.05.2018 з відповідача стягнуто додаткові витрати на утримання дітей по червень 2017 року. За минулий час позивачем на утримання дітей додатково витрачені наступні кошти: з вересня 2017 року по травень 2018 року на додаткові освітні послуги дітей в Южненській ОСОБА_3 експериментальній спеціалізованій загальноосвітній школі 2680,20 грн.; на харчування сина ОСОБА_4 в школі з січня по травень 2018 року 4400 грн., та з січня по травень 2019 року 3520 грн.; за навчання доньки ОСОБА_5 в Южненській дитячій школі мистецтв по класу хореографічного мистецтва з 01.09.2017 по травень 2019 року 3060 грн. та по класу образотворчого мистецтва з 01.09.2018 року 1530 грн., а за навчання сина ОСОБА_4 в зазначеній школі по класу духових інструментів з 01.09.2018 року 1530 грн.; на закупку шкільних приладів, одягу та форми 21073,99 грн. Крім того, донька ОСОБА_6 тривалий час страждає на важке захворювання серця (вроджений порок серця і серцева недостатність) та бронхіальну астму, а син ОСОБА_4 хворів на бронхіт. На придбання ліків позивачем витрачено 7229,14 грн. В оплату подорожей дітей позивачем за зазначений час на залізничні квитки витрачено 42 975,92 грн. Сума загальних додаткових витрат на дітей складає 86469,25 грн. (2680,20 + 4400 + 3520 + 3060 + 1530 + 1530 + 21073,99 + 7229,14 + 42975,92), половина яких в розмірі 43 234,62 грн. підлягає стягненню з відповідача. 
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 27 травня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексацію аліментів за рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.10.2012 за період 2014-2018 роки в розмірі 1178 грн. Стягнуто додаткові витрати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 разово у розмірі 24 382,28 грн. на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення Южного міського суду Одеської області від 27 травня 2020 року скасувати в частині залишення без задоволення позовної вимоги про індексацію розміру аліментів станом на початок 2019 року та часткового стягнення індексації аліментів за період 2014-2018 роки. В зазначеній частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зміна розміру аліментів та індексація розміру аліментів є різними позовними вимогами, які обумовлені різними підставами, а тому залишення судом без задоволення позовної вимоги про індексацію розміру аліментів вчинено з порушенням діючого сімейного законодавства. Розрахунок розміру інфляції, який зроблений судом власноруч, суперечить змісту листа МСП України від 19.03.2018 №33/0/67-18 «Щодо індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі». Суд при умові незгоди з розрахунком позивача індексації розміру аліментів станом на початок 2019 року та розрахунком стягнення індексації аліментів за період 2014-2018 роки, не вирішив питання доцільності призначення у справі судово-економічної експертизи. Вирішуючи справу в частині індексації розміру аліментів суд зазначив в мотивувальній частині рішення суду, що зазначені вимоги не підлягають задоволенню, але в порушення вимог п. 1 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, в резолютивній частині рішення не зазначив свій висновок щодо позовної вимоги про індексацію розміру аліментів.
Справу призначено до розгляду без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Апелянт оскаржує рішення суду в частині часткового задоволення позовної вимоги про індексацію розміру аліментів станом на початок 2019 року та часткового стягнення індексації аліментів за період 2014-2018 року.
Встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі.
Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 11.10.2012 шлюб між сторонами розірваний.
18.10.2012 рішенням Южного міського суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на утримання малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до повноліття доньки ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 03.05.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати у розмірі 6925,50 грн. на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України "Про індексацію грошових доходів населення". У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.
Верховний Суд України у своїй постанові від 6 листопада 2013 року, прийнятій у справі N 6-113цс13 висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".
Разом з тим, Законом України N 1368-VIII від 17 травня 2016 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі" частину першу статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" доповнено абзацом сьомим, яким визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.
Стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлює, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року N 1078 (далі - Порядок).
Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Законом України №911-19 від 24.12.2015 року до вищевказаного Закону були внесені зміни, згідно яких, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (Закон набрав законної сили 01.01.2016 року). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Таким чином, з правового аналізу статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться в разі перевищення 103 відсотки.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Згідно з п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Окрім того, відповідно до пункту 10-4 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.
У даній справі позивач просила стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у розмірі 81110,76 грн за період з 2014 по 2018 роки та з урахуванням індексу інфляції станом на початок 2019 року у розмірі 5048,15 грн.
З офіційних даних, опублікованих на офіційному веб-порталі Державної служби статистики України вбачається наступне.
У 2014 році індекс спожитих цін на товари та послуги склав: січень 100,2, що не перевищило поріг індексації; лютий 100,6, що не перевищило поріг індексації; березень 102,2 (102,2-100)*2000/100=44 грн; квітень 103,3 (103,3-100)*2000/100=66 грн; травень 103,8 (103,8-100)*2000/100=76 грн; червень 101,0, що не перевищило поріг індексації; липень 100,4, що не перевищило поріг індексації; серпень 100,8, що не перевищило поріг індексації; вересень 102,9 (102,9-100)*200/100=58 грн.; жовтень 102,4 (102,4-100)*2000/100=48 грн; листопад 101,9 (101,9-100)*2000/100=38 грн; грудень 103 (103-100)*2000/100=60 грн. 
Отже, за 2014 рік індекс інфляції аліментів склав (44+66+76+58+48+38+60)=390 грн.
У 2015 році індекс спожитих цін на товари та послуги склав: січень 103,1 (103,1-100)*2000/100=62 грн; лютий 105,3 (105,3-100)*2000/100=106 грн; березень 110,8 (110,8-100)*2000/100=216 грн; квітень 114 (114-100)*2000/100=280 грн; травень 102,2 (102,2-100)*2000/100=44 грн; червень 100,4, що не перевищило поріг індексації; липень 99,0, що не перевищило поріг індексації; серпень 99,2, що не перевищило поріг індексації; вересень 102,3 (102,3-100)*2000/100=46 грн; жовтень 98,7, що не перевищило поріг індексації; листопад 102,0 (102,0-100)*2000/100= 40 грн; грудень 100,7, що не перевищило поріг індексації.
Отже, за 2015 рік індекс інфляції аліментів склав (62+106+216+280+44+46+40)=794 грн.
У 2016 році індекс спожитих цін на товари та послуги склав: січень 100,9, що не перевищило поріг індексації; лютий 99,6, що не перевищило поріг індексації; березень 101,8 не перевищило поріг індексації; квітень 103,5 (103,5-100)*2000/100=70 грн.; травень 100,1, що не перевищило поріг індексації; червень 99,8, що не перевищило поріг індексації; липень 99,9, що не перевищило поріг індексації; серпень 99,7, що не перевищило поріг індексації; вересень 101,8, що не перевищило поріг індексації; жовтень 102,8, що не перевищило поріг індексації; листопад 101,8, що не перевищило поріг індексації; грудень 100,9, що не перевищило поріг індексації.
У 2017, 2018, 2019 роках індекс спожитих цін на товари та послуги не перевищував поріг індексації, який дорівнює 103%.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно з урахуванням вимог ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення", а також змін до нього розраховано індексацію аліментів та за наслідками розгляду справи частково задоволено вимоги в частині індексації аліментів за період з 2014 по 2018 роки та відмовлено в частині індексації за 2019 рік. 
Оскільки доводом апеляційної скарги є саме невірне застосування норм матеріального права, викладених у п. 4 Постанови КМУ N 1078 від 17.07.2003 та невірне застосування індексів споживчих цін для визначення порогу індексації, апеляційним судом перевірений вказаний розрахунок та встановлено, що він здійснений як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Натомість застосований позивачем алгоритм розрахунку свідчить про помилкове власне тлумачення норм закону. Згідно додатку №1 позивач розраховуючи індекс інфляції аліментів за 2019 рік, суму стягнутих за рішенням суду аліментів множить на річний індекс інфляції, який становив у 2013 році та отриману суму множить на річний індекс інфляції, що становив у наступному році 2014 й закінчуючи 2018 роком.
Отже, позивачем помилково застосовано власний механізм для розрахунку суми індексації, а судом вірно застосовано норми матеріального права для такого розрахунку.
Проте при розрахунку сум суд першої інстанції допустився помилки, не врахувавши, що у травні 2014 року індекс спожитих цін на товари та послуги згідно даним Державної служби статистики України склав 103,8, що перевищує поріг індексації, (103,8-100)*2000/100=76 грн, а тому сума індексації аліментів за травень 2014 року підлягає зарахуванню до загальної суми.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні шляхом збільшення розміру індексації аліментів до 1254 грн. (11178+76).
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Южного міського суду Одеської області від 27 травня 2020 року змінити в частині розміру індексації аліментів стягнутої з ОСОБА_2 , змінивши її розмір на 1254 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:
Судді: