ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року 
м. Київ
справа №  910/2315/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий),  Бенедисюка І.М. і Львова Б.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Шевчик О.Ю.,

учасники справи:
позивач - акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго",
представник позивача - не з`явився,
відповідач - акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця",
представник відповідача - не з`явився,

розглянув касаційну скаргу  акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"
на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2020 (головуючий суддя Трофименко Т.Ю.) 
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 (головуючий Тищенко А.І., судді: Михальська Ю.Б. і Станік С.Р.)
у справі № 910/2315/19
за позовом акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (далі - Товариство)
до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"  (далі      - Залізниця)
про стягнення 239 481,90 грн.
За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Товариство звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Залізниці про стягнення штрафу в розмірі 239 481,90 грн. за порушення термінів доставки вантажу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Залізницею зобов`язання із своєчасної доставки до пункту призначення вантажу, прийнятого до перевезення за залізничними накладними, у зв`язку з чим Залізниця повинна сплатити штраф на підставі статті 116 Статуту залізниць України (далі - Статут).
Рішенням господарського суду міста Києва від 01.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019, позовні вимоги задоволено. Стягнуто із Залізниці на користь Товариства 239 481,90 грн. штрафу за порушення термінів доставки вантажу.
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що Залізницею було допущено порушення термінів доставки вантажу, встановлених Правилами обчислення термінів доставки вантажів (далі - Привила), що є підставою для нарахування штрафу відповідно до статті 116 Статуту.  
Постановою Верховного Суду від 14.04.2020 касаційну скаргу Залізниці задоволено, рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі                                   № 910/2315/19 скасовано, справу № 910/2315/19 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.
Під час нового розгляду справи ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2020, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020, позов Товариства до Залізниці про стягнення штрафу у розмірі 239 481, 90 грн залишено без розгляду.
Рішення судів попередніх інстанцій обґрунтовані тим, що Товариство (позивач; його представники) у судове засідання не з`явилось та не повідомило суд про причини своєї неявки, тому позов на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПУ України) підлягає залишенню без розгляду.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Товариство звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій, а справу передати на розгляд по суті до суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована введення карантину по усій території України, у зв`язку з чим Товариство вважає неявку свого представника на підготовче засідання обґрунтованою, крім того, суд про це було повідомлено, а саме, 26.05.2020 на електронну пошту суду від Товариство направлялось клопотання про відкладення розгляду справи.
Від Залізниці відзив на касаційну скаргу не надходив.
Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, відповідно до встановлених ними обставин справи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що після направлення справи на новий розгляд, ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2020 справу № 910/2315/19 прийнято до провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27.05.2020.
26.05.2020 на електронну пошту суду надійшло клопотання Залізниці про відкладення розгляду справи на строк дії карантину.
Товариство ухвалу суду від 27.04.2020 про прийняття справи до провадження та призначення попереднього судового засідання отримало 07.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У підготовче засідання 27.05.2020 представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2020 відкладено підготовче засідання на 24.06.2020, викликано у підготовче засідання учасників справи. При цьому представник Товариства (позивача) про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Що ж до посилань Товариства на те, що 26.05.2020 воно направляло на електронну адресу суду (inbox@ki.arbitr.gov.ua) клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 27.05.2020 о 10:00 год., на підтвердження чого апеляційному суду надано копію роздруківки з електронної пошти, то такі посилання були визнані апеляційним судом неналежним доказом направлення клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду, оскільки у графі "відстеження" та "доставка" значиться, що дане клопотання не доставлено на електронну пошту inbox@ki.arbitr.gov.ua. Крім того, відсутні відомості щодо накладення на клопотання електронного цифрового підпису.
Водночас, попереднє судове засідання 27.05.2020 не відбулось у зв`язку з неявкою представників сторін та було відкладено на 24.06.2020.
23.06.2020 на електронну пошту від Залізниці надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У судове засідання 24.06.2020 представник Товариства повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не подавав.
Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Частиною четвертою статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини четвертої статті 202 ГПУ України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 1 частини другої статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Тобто з наведених норм законодавства вбачається, що положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності
Вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі                       № 916/3616/15.
Оскільки представник Товариства (позивача) у підготовчі судові засідання 27.05.2020 та 24.06.2020 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до початку судового засідання суду не надав, тому судами правомірно залишено позовну заяву Товариства без розгляду з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Згідно із статтею 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 309 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судами попередніх інстанцій було прийнято рішення з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.
У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 129, 304, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 у справі           № 910/2315/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. Булгакова
Суддя                                                                                                             І. Бенедисюк
Суддя                                                                                                             Б. Львов