УХВАЛА

02 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/5996/20
адміністративне провадження № К/9901/6924/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року    
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року 
у справі № 640/5996/20
за зустрічним позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,   

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 2743727,15 грн.
ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31 січня 2017  року №0000381306 та №0000391306.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року  первинний позов Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 2743727,15 грн залишено без розгляду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19  січня 2021 року, зустрічний позов    ОСОБА_1 задоволено частково.
01 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 640/5996/20, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31 січня 2017 року: №0000391306, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 2338760,00 грн, в т.ч. 1870872,00 грн - основний платіж та 467888,00 грн - штрафні санкції, які також ключають в себе 170,00 грн штрафних санкцій за неподання декларації; №0000831306, яким ОСОБА_1 донараховано військовий збір у розмірі 175394,25 грн, в т.ч. 140315,40 грн - військовий збір та 35078,85 грн - штрафна санкція.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у м. Києві зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах № 2а-9423/12/2670, № 826/678/16, №  2340/4818/18, № 808/9397/13-а, № 802/1069/13-а, № 640/637/19.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, у справі № 2а-9423/12/2670 предметом спору є скасування податкового повідомлення-рішення, яким юридичній особі визначено до сплати грошове зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем та штрафна санкція.
У справі № 826/678/16 предметом спору є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, яким юридичній особі збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (основний платіж та штрафна санкція) та збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств (основний платіж та штрафна санкція).
У справі № 2340/4818/18 предметом спору є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими юридичній особі збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та зменшено розмір від`ємного значення з цього податку.
У справі № 808/9397/13-а предметом спору є скасування податкових повідомлень-рішень, яким юридичній особі визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями; визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями; визначено суму завищення від`ємного значення податку на додану вартість.
Таким чином, подібність правовідносин щодо кожного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а саме наявність однакових правових ознак між справами, заявником касаційної скарги не наведена.
Щодо справ 802/1069/13-а, № 640/637/19, то постановами Верховного Суду судові рішення скасовано, справи направлено на новий розгляд, що свідчить про те, що правову позицію щодо застосування певної норми у цих справах остаточно не сформовано.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 640/5996/20 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                             Р.Ф. Ханова