УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/10464/20 Головуючий у 1-й інст. Воробйова Т.А. 
Категорія 29 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Павицької Т.М., Коломієць О.С.,
за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
виділені матеріали цивільної справи №295/10464/20 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2020 року Воробйової Т.А., яка постановлена у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі – ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» або товариство) та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитним договором від 03 вересня 2007 року №03/09/2007/840-Н/420 та договором іпотеки від 03 вересня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрованим в реєстрі за №13293.

Одночасно позивач до суду подала заяву про забезпечення позову, в якій просила до набрання чинності рішенням у справі заборонити ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» та будь-яким іншим особам у позасудовий спосіб вчиняти будь-які дії, включаючи звернення стягнення на предмет іпотеки, відчуження, виселення, вселення осіб, вторгнення, укладення правочинів щодо житлової двокімнатної квартири ОСОБА_1 , площею 27,2 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також просила ухвалу про забезпечення позову направити на виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Департаменту реєстрації Житомирської міської ради. 
Свою заяву обґрунтовувала тим, що 03 вересня 2007 року між нею та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі – банк) укладені кредитний договір та договір іпотеки, згідно з умовами яких, банк надав цільовий кредит в розмірі 67 000 дол. США на купівлю вищезазначеної квартири із терміном поверненням кредиту – до 2027 року. За шість років вона у повному обсязі достроково виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, здійснивши за домовленістю з банком 15 липня 2013 року останній платіж. Однак, із травня 2020 року її та членів її родини почали тероризувати невідомі особи, які повідомляли про те, що квартира, в якій вони проживають, їм не належить і вони зобов`язанні її звільнити. Дані дії здійснювалися в квартирі де мешкає учасник Великої Вітчизняної Війни, на вулиці та за місцем роботи її та доньки ОСОБА_2 . Хвилюючись за життя та здоров`я членів родини, вона неодноразово зверталася до Житомирського відділу поліції з даного питання. Колектори діяли в інтересах ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн», яке листом від 04 травня 2020 року повідомило, що товариством укладено із банком договір відступлення прав вимоги №GL3N217215_ПВ від 30 квітня 2020 року та борг за кредитним договором, начебто, становить 56 777,12 дол. США, що за курсом НБУ дорівнює 1 531 358,41 грн. На її погляд, наявність кредитної заборгованості не відповідає дійсності, адже у неї є підтверджуючі документи про повне виконання зобов`язань за кредитним договором. Предметом позовних вимог є визнання недійним договору, в частині, що стосується її прав, із огляду на те, що банк не мав права передавати право вимоги за достроково виконаним кредитним договором та договором іпотеки суб`єкту господарювання, який не є банківською установою та не отримав відповідної ліцензії НБУ. Враховуючи намагання шляхом шантажу і погроз домогтися сплати коштів за зобов`язаннями, які вона виконала, ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» може вдатися до позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру, та здійснити продаж нерухомого житла на користь третіх осіб, що матиме наслідком позбавлення її родини єдиного житла, за яке вона банку сплатила.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із ухвалою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на формалізм у вирішенні питання про забезпечення позову, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким фактично задовольнити заяву про забезпечення позову. Зазначає, що у 2013 році вона достроково виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420, що підтверджується оригіналами банківських квитанцій, а тому банк не мав права передавати права вимоги за достроково виконаним кредитним договором. Однак, ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» вимагає повернення боргу за кредитним договором у розмірі 1 531 358,41грн. Скаржник переконана, що ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн», маючи в розпорядженні спірний договір, до моменту вирішення даної справи може вдатися до позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки та здійснити продаж квартири на користь третіх осіб, що матиме наслідком позбавлення її родини єдиного житла. Зазначає, що суду були надані достатні належні та допустимі докази, що свідчать про намагання заволодіння у незаконний спосіб її приватною власністю.

Від ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зокрема наголошує на тому, що відсутній спір про право відносно майна щодо якого ОСОБА_1 бажає вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії. Вжиття заходів забезпечення позову істотно зашкодить інтересам та правам ТОВ «Преміум Лігал Колекш» як кредитора та іпотекодержателя. 

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, суддя суду першої інстанції виходила із того, що позивач не навела конкретних обставин, які свідчили б про вірогідне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких остання звернулася до суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову. 

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із таким висновком судді суду першої інстанції, приймаючи до уваги, що не з`ясовані всі відомості, потрібні для застосування судом видів забезпечення позову, які обрала позивач. Окрім того, висновки, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи та має місце порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Із виділених матеріалів убачається, що 03 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №03/09/2007/840-Н/420. Із метою забезпечення виконання основного зобов`язання укладений Договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку передана двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . 

Між ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» 30 квітня 2020 року укладено Договір №GL3N217215_ПВ про відступлення прав вимоги, за умовами якого відступлено право вимоги за вказаними вище кредитним договором та договором іпотеки. 

ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» звернулося до ОСОБА_1 із листом від 04 травня 2020 року, в якому повідомило останню про відступлення прав вимоги, зазначивши, що станом на 30 квітня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить 56 777,12 дол. США (а.с.28). Також було направлено повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки (а.с.28 зворот).

Наразі ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом і до ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн». Просить визнати недійсним договір від 30 квітня 2020 року №GL3N217215_ПВ про відступлення права вимоги, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн», в частині переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 03 вересня 2007 року №03/09/2007/840-Н/420 та договором іпотеки 03 вересня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрованим в реєстрі за №13293. Позов обґрунтовує, зокрема й тим, що в 2013 році достроково виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором.

Разом із тим, у пред`явленій до ОСОБА_1 вимозі про усунення порушень від 05 травня 2020 року №289 ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» вимагає впродовж 30 днів із моменту отримання даної вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 1 531 358,41 грн, що становило 56 777,12 дол. США. У вимозі особливо звернута увага позивача на те, що у випадку не виконання даної вимоги, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором буде в примусовому порядку звернуто стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру. При цьому, ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» наголосило на тому, що залишає за собою право вибрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки та попередило, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, у тому числі, на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (а.с.29). Строк попередження сплинув, а тому вимога набула реального характеру.

За умовами статті 5 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибирати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Та обставина, що квартира  АДРЕСА_2 , є єдиним житлом позивача та членів її родини належними та допустимими докази не спростована.

Заперечення товариства відносно того, що предметом спору в цій справі не є квартира нівелюється тим, що у разі задоволення позову про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» може позбавитися права вимагати виконання зобов`язань за основним зобов`язанням, у тому числі за рахунок квартири.

До вирішення у цій справі спору по суті наявна об`єктивна можливість вчинення ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» дій щодо позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру, яка є єдиним житлом позивача та членів її сім`ї, а мета застосування заходів забезпечення позову полягає, у тому числі, в захисті інтересів учасників процесу.

За наведених обставин, застосування у справі заходів забезпечення позову є необхідним лише в частині щодо заборони ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» у позасудовий спосіб звертати стягнення на предмет іпотеки та вчиняти дії щодо відчуження квартири до набрання чинності рішенням, тобто до вирішення у судовому порядку питання, чи перейшло право вимоги за основним зобов`язанням до ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн». Отже, задоволення заяви про забезпечення позову в цій частині є суттєвим для ефективного захисту у разі порушення прав позивача та істотно запобігає непоновленню порушеного чи оспорюваного права або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася до суду. При цьому колегія суддів апеляційного суду не входить у обговорення питання щодо існування кредитної заборгованості, оскільки з`ясування такої обставини входить до предмета доказування у справі при вирішенні її по суті. 

Отже, відповідно до положень ст.376 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу судді суду першої інстанції та постановляє нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольняє частково та до набрання чинності рішенням у справі забороняє ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» у позасудовий спосіб вчиняти будь-які дії, включаючи звернення стягнення на предмет іпотеки, відчуження.

Разом із тим, забезпечення позову шляхом заборони будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо предмета іпотеки суперечить змісту заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову не можуть позбавляти (порушувати) права інших осіб, якщо вони є законними. Також не може бути забезпечений позов шляхом заборони виселення, вселення осіб, вторгнення, укладення правочинів щодо квартири, оскільки даний спосіб спрямований на необмежене коло осіб і правочинів та не обґрунтовано, яким чином впливатиме на ефективний захист прав позивача.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
До набрання чинності рішенням у справі заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» у позасудовий спосіб вчиняти будь-які дії, включаючи звернення стягнення на предмет іпотеки, відчуження, щодо житлової двокімнатної квартири ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: 

Повний текст постанови складений 18 лютого 2021 року.