ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 лютого 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №592/7590/16-ц 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/191/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання – Назарової О.М., 
стягувач – Кредитна спілка «ЛІГА»,
боржники – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Косолап М.М., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, 
В С Т А Н О В И В:
22 жовтня 2020 року Кредитна спілка «ЛІГА» звернулася до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання. 
Заява мотивована тим, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року, яким було стягнуто заборгованість по тілу кредиту в розмірі 11185 грн 08 коп. змінено рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20 вересня 2017 року та присуджено до стягнення 2088 грн 37 коп. Верховний Суд 27 травня 2020 року, за наслідками розгляду касаційної скарги кредитної спілки, скасував рішення апеляційного суду в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, залишивши без змін рішення суду першої інстанції в цій частині. Постанова Верховного Суду була одержана стягувачем 23 червня 2020 року та за заявою представника в жовтні 2020 року отримані виконавчі листи за вказаним судовим рішення, в яких строк пред`явлення до виконання було вказано до 20 вересня 2020 року. 
Посилаючись на те, що пропуск строків пред`явлення виконавчих листів до виконання був обмовлений поважними причинами, а саме тривале перебування справи на розгляді у Верховному Суді, а також те, що до прийняття судом касаційної інстанції рішення суду кредитна спілка не могла реалізувати свого права на стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11185 грн 88 коп., просить:
- встановити (поновити) трирічний термін для реалізації законних прав КС «ЛІГА» та пред`явлення виконавчих листів до виконання;
- видати чинні виконавчі листі по справі № 592/7590/16-ц про стягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «ЛІГА» заборгованості за кредитним зобов`язанням по тілу кредиту в розмірі 11185,08 грн., враховуючи термін набрання законної сили постанови суду касаційної інстанції 27 травня 2020 року;
- встановити у виконавчих листа законний строк для пред`явлення їх до виконання для реалізації КС «ЛІГА» права на законне виконання рішення Верховного Суду по справі № 592/7590/16-ц про стягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «ЛІГА» заборгованості за кредитним зобов`язанням по тілу кредиту в розмірі 11185,08 грн.
Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 02 грудня 2020 року заяву КС «ЛІГА» задовольнив частково, поновив КС «ЛІГА» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів №592/7590/16-ц, виданих судом 12 жовтня 2020 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь КС «ЛІГА» заборгованості за кредитним договором №2268/4130 від 25 грудня 2014 року у розмірі 11185 грн 08 коп. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви КС «ЛІГА» відмовити. 
У доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року набрало законної сили 20 вересня 2017 року, і саме з цього часу стягувач мав право отримати виконавчі листи та пред`явити їх до виконання, поважних причин пропуску цього строку у заяві стягувачем не наведено. 
Вважає, що відсутність в суді першої інстанції матеріалів судової справи не є об`єктивною перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу виконавчого листа у межах строків визначених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». 
Звертає увагу на те, що безпідставне поновлення процесуального строку суперечить принципу правової визначеності відповідачів з приводу належності виконання чи не виконання ними пред`явлених до них вимог. 
Також вказує на те, що в супереч вимог ст.431 ЦПК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем не наведено поважних причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих листів стосовно кожного із боржників. 
Від КС «ЛІГА» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду залишити без зміни, а скаргу без задоволення. При цьому вказує на те, що стягувач не міг реалізувати право на пред`явлення виконавчих листів до виконання у силу об`єктивних підстав. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника КС «ЛІГА» Шатрюк І.В., яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частково задовольняючи заяву КС «ЛІГА» та поновлюючи строки для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок оскарження судового рішення, матеріали справи були відсутні в суді першої інстанції з 30 листопада 2017 року по 22 червня 2020 року, а тому у цей період стягувач був позбавлений можливості отримати виконавчі листи в силу об`єктивних підстав. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами процесуального права. 
Зокрема, відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").
За приписами з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року позов КС «ЛІГА» задоволено частково, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь КС «ЛІГА» заборгованість за кредитним договором в сумі 12328 грн 42 коп., з яких 11185 грн 08 коп. – заборгованість по тілу кредиту, 1143 грн 34 коп. – заборгованість по відсоткам (т. 1, а. с. 208-209). 
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20 вересня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_5 задоволено, вищезазначене рішення суду в цій справі змінено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь КС «ЛІГА» заборгованість за кредитним договором в сумі 2088 грн 37 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 2082 грн 79 коп., заборгованість за відсотками у сумі 05 грн 58 коп., а також відсотки за період з 25 червня 2016 року по 02 березня 2017 року у сумі 210 грн 70 коп. (т. 2, а. с. 74-75).
06 жовтня 2017 року КС «ЛІГА» була подана касаційна скарга, в якій просила скасувати рішення апеляційного суду, залишивши без змін рішення суду першої інстанції (т.2, а. с. 88-93).
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 27 травня 2020 року касаційну скаргу КС «ЛІГА» задовольнив частково, рішення Апеляційного суду Сумської області від 20 вересня 2017 року в частині вимог КС «ЛІГА» про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2082 грн 79 коп. скасував, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року у частині вимог КС «ЛІГА» про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11185 грн 08 коп. залишив без зміни (т.2, а. с. 146-151).
28 вересня 2020 року представником КС «ЛІГА» подано до суду заяву про видачу виконавчу виконавчих листів по даній справі, які були отримані ним 19 жовтня 2020 року (т. 2, а. с. 167). 
Таким чином, з викладеного слідує, що матеріали цивільної справи протягом більше ніж двох років перебували на розгляді у Верховному Суді, а тому позивач був позбавлений можливості отримати виконавчі листи з примусового виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 20 вересня 2017 року про стягнення з відповідачів присудженого розміру заборгованості за кредитним договором. 
До того ж, Верховним Судом вказане рішення апеляційного суду було скасовано, та залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким було стягнуто борг по тілу кредиту на суму 11185 грн 08 коп., тобто у позивача право на стягнення з відповідачів зазначеного розміру боргу виникло лише після прийняття касаційним судом 27 травня 2020 року постанови, яка була отримана КС «ЛІГА» 23 червня 2020 року.
З огляду на викладене, всупереч доводам апеляційної скарги, існували об`єктивні, непереборні та істотні причини, які перешкоджали стягувачу отримати виконавчі листи після ухвалення апеляційними судом рішення.
Крім того, колегія суддів бере до уваги й те, що із заявою про отримання виконавчих листів КС «ЛІГА» звернулася через незначний проміжок часу після закінчення строків пред`явлення їх до виконання, що свідчать про те, що стягувач не втратив інтересу до майна (сум заборгованості за кредитним договором), яке було присуджено, і у  разі  відмови  в  задоволенні заяви  про поновлення пропущеного строку для  пред`явлення виконавчого листа до виконання, фактично  буде  припинено  право  власності  на  відповідні  грошові  кошти. 
Положення ст. 433 ЦПК України не зобов`язують стягувача звертатися до суду із окремими заявами про поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до вчинення, виданих на примусове виконання одного судового рішення, до того ж підстави пропуску звернення виконавчих листів до виконання щодо усіх чотирьох боржників є ідентичними. 
Колегія суддів вважає також помилковими посилання ОСОБА_1 у доводах апеляційної скарги на рішення Європейського суду з прав людини, в яких було встановлено порушення принципу правової визначеності, так як вони стосуються випадків поновлення судами строків оскарження судових рішень, а не стадії виконання остаточних судових рішень, в тому числі і щодо поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 10 лютого 2021 року.

Головуючий:                                                        Т.А. Левченко

Судді :                                                                О.Ю. Кононенко

                                                                               О.І. Собина